APÁCZAI KERETTANTERVCSALÁD

BIOLÓGIA

7– 8. évfolyam

A NAT „Ember és természet” műveltségterülete alapján 

GYŐR, 2004

EMBER ÉS TERMÉSZET 

Alapelvek, célok 
Az „Ember és természet” műveltségi területen folyó nevelés-oktatás során a tanulók lehetőséget és hathatós segítséget kapnak ahhoz, hogy korszerű természettudományos műveltséget, világképet, gondolkodás- és szemléletmódot építsenek fel magukban. 
Megismerkedhetnek az anyagok tulajdonságaival, a természeti környezet változásaival, kölcsönhatásaival, a jelenségekkel, törvényszerűségekkel. Több más műveltségi területtel együttműködve tekinthetik át az embernek, az általa létrehozott társadalomnak, valamint az őt körülvevő természetnek a kölcsönhatásait. 
A műveltségi területen zajló nevelés-oktatás a fenntartható fejlődés és az elvárható biztonság igényeinek megfelelően formálja a tanulók gondolkodásmódját, természethez való viszonyát. A környezettudatos, a természet kincseit védő, óvó magatartás a Föld iránt érzett felelősség kialakításához járul hozzá. A műveltségi terület arra hívja fel a tanulók figyelmét, hogy az ember része a természetnek, annak rendszereivel megbonthatatlan egységet alkot, társadalmi és egyéni cselekvései a természet folyamatainak részét képezik. Ez az összefonódás mutat rá az ember, az emberiség és az egyének sajátos felelősségére is. 
A műveltségi terület keretei között a természeti és technikai problémák társadalmi viszonyokat is figyelembe vevő megoldására nevelhetjük a tanulókat, aktív, viszonyaikat változtatni képes, kritikus, kreatív emberekké formálva őket. 
Az „Ember és természet” műveltségi terület keretében zajló nevelő-oktató munka feladata, célja sokrétű:
–	a diszciplináktól független, általános természettudományos fogalmak, eljárások és szemléletmódok formálása; 
–	készségek, képességek alakítása, a személyiségjegyek pozitív formálása;
–	a tudomány, a tudományos kutatás mint társadalmi tevékenység bemutatása; 
–	a fizikai, kémiai és az életre vonatkozó tudásrendszerek alakítása; 
–	a tudományok egymásra épülését biztosító külső és belső feltételek kiemelése, a tudásrendszerek összehangolása; 
–	a tudomány és technika, valamint a társadalom fejlődésének kapcsolatát érintő meggyőződések formálása; 
–	a tanulók rendszerben, kölcsönhatásban, kapcsolatokban történő gondolkodásának erősítése;
–	az életben nélkülözhetetlen s elsősorban a természettudományokban begyakorolható megismerési, tanulási, értelmezési technikák és módszerek azonosítása, fejlesztése (pl. megfigyelés, kísérletezés, mérés, következtetés, összehasonlítás); 
–	a természettudományok szerepének megismertetése a társadalmi folyamatokban, a személyes sorsok alakulásában, nevelés arra, hogy az így szerzett tudás felelős cselekvésben nyilvánuljon meg; 
–	a tudomány természetére, történetére és a kiemelkedő alkotók munkásságára vonatkozó ismeretek alakítása (a magyar vonatkozások és ezek európai kapcsolatainak kiemelésével). 

A műveltségi területen folyó nevelés-oktatás a természeti folyamatok, összefüggések, s az ember ezekkel való kapcsolatának tényleges megértésére épül. Az értelmes tanulás feltétele, hogy a tanulók a megismeréssel kapcsolatos beállítódásait a tudás önálló, tevékeny formálásának lehetőségébe és fontosságába vetett meggyőződés határozza meg. Maga a megismerési, tanulási folyamat a tanulók aktív, értelmező tevékenysége, a tapasztalatoknak a már meglévő elképzelések keretei között történő feldolgozása, az eredmények önálló, kritikus értékelése és alkalmazása. Az értelmes tanulás során létrejövő tudásrendszernek alkalmasnak kell lennie környezetünk jelenségeinek előrejelzésére, magyarázatára, s alkalmazhatónak kell bizonyulnia a mindennapi tevékenységek során. 
Az iskolázás 1–6. évfolyamában zajló természettudományos nevelés a természeti világ elemi megismerésének lehetőségét biztosítja a 6–12 évesek számára. A tanulók elsajátíthatják a tudományos megismerés legelemibb eljárásait, a megismerési folyamatokkal kapcsolatos általános tudásrendszereket és műveleteket, mint amilyen: 
–	az előzetes elképzelések formába öntése, a hipotézisalkotás, a megfigyelések és a kísérletek tervezése; 
–	a mindennapokból ismert mennyiségek elemi szintű értelmezése, tudatos használata, mérése;
–	a tapasztalatok szóban, írásban való nyelvileg helyes megfogalmazása, rajzban, grafikonon történő rögzítése, a problémamegoldás elemi műveletei;
–	az ismeretszerzés, tájékozódás már kisiskolás korban elérhető és gyakorolható módszerei. 

A biológiai és egészségtani műveltségtartalmak tanulmányozásával a tanulók megismerik az élet sajátságait, az élő és élettelen természet szoros kapcsolatát, az élővilág egységét, fejlődését és rendszerszerű működését, az élőlények állandóságát és változékonyságát. Ezek az ismeretek a természet szeretetére, meggyőződésből fakadó, tudatos, aktív környezetvédelemre nevelhetnek. Az e területen megszerzett műveltség fontos eszköze lehet annak a törekvésnek, melynek hatására a tanulók tudatosan törekednek az egészséges életmóddal kapcsolatos szabályok betartására.

Fejlesztési feladatok 
1. Tájékozódás a tudomány – technika - társadalom kölcsönhatásáról, a természettudományról, a tudomány és a tudományos megismerés természetéről.
A tudomány szerepének bemutatása, értelmezése a technikai és társadalmi folyamatokban. 
A természet egységére vonatkozó elképzelések formálása az egységet kifejező, átfogó tudásrendszerek, az általános fogalmak, az univerzális törvények segítségével. 
A tudomány elhelyezése a megismerési folyamatban, amelyben a világról tudományos és nem tudományos modellek sokaságát alkotjuk meg. A tudományos fejlődés elméleti irányítottságának érzékeltetése, láttatása sok-sok példán keresztül az empíria ellenőrző, a tudás adaptivitását lemérő, valamint a rejtett elképzelések megfogalmazását, felszínre hozását segítő szerepének felismerése. 
Nagyobb, összefüggő tudománytörténeti folyamatok megismerése, elemzése. 
Szerepük tanulmányozása az emberiség fejlődése szempontjából. 
A technika társadalmi alkalmazásával összefüggő jelenségek, folyamatok vizsgálata a természettudományos tudás alkalmazása szempontjából. 

2. Természettudományos megismerés 
A tudományos megismerés iránti határozott igény kialakítása. 
A tudományos ismeretek alkalmazása egyre tudatosabban a folyamatok magyarázata és eredményeinek előrejelzése során. 
Önálló vizsgálódás, a megfigyelések önálló rögzítése. Adott olvasnivalóból meghatározott szempontok szerinti információk kigyűjtése. 
A megfigyelés, a kísérlet és a mérés eszközként történő alkalmazása a tudományos elképzelések formálása, a modellekkel végzett munka és a problémamegoldás során. 
Kísérletek, megfigyelések, mérések önálló vagy csoportmunkában történő tervezése, kivitelezése és értékelése. 
Önálló forráshasználat. A számítógépes, illetve a multimédiás eszközök használata. 
Az ismert területeken az előzetes tudást használó osztályozás, rendszerezés. A megfigyelések, mérések, kísérletek során nyert adatok áttekinthető rendszerezése, a vizsgálódások eredményeinek pontos megfogalmazása. 
A vizsgálatok, kísérletek során nyert adatok ábrázolása különféle diagramokon, grafikonokon, illetve a kész diagramok, grafikonok adatainak leolvasása, értelmezése. 
A művelődési anyaggal kapcsolatos egyszerűbb vázlatrajzok, sematikus ábrák, kapcsolási rajzok készítése és a kész ábrák, rajzok értelmezése. 

3. Tájékozódás az élő és élettelen természetről 
Az anyagok, testek, folyamatok, ezek tulajdonságai s a rájuk jellemző mennyiségek összekapcsolása. 
Az anyagmegmaradás törvényének alkalmazása a természeti folyamatok elemzése során. 
Az anyagok szervetlen és szerves osztályokra bontása. 
Az élő szervezetek energia-átalakító folyamatainak átfogó jellemzése. 
Az erő és az energia fogalmának megkülönböztetése. 
Az energia megmaradásának megbeszélése a vizsgált konkrét esetekben. 
A természeti és technikai folyamatok elemzése az energia átalakulásának fogalmával. 
Az ember által megvalósított energiaátalakítási folyamatok környezeti hatásainak elemzése, alternatív energiaátalakítási módok megismerése. 
A biológiai információ jelentőségének felismerése példák segítségével. 
A világ időbeli változásaival való ismerkedés (kozmikus folyamatok, a Föld története, evolúciós folyamatok időbelisége). 
Az ökológiai rendszerek vizsgálata. 
Az egyensúly jelentőségének felismerése a rendszerállapot megőrzésében. 
Egyensúlyra vezethető fizikai, biológiai és kémiai folyamatok bemutatása. 
Az élő szervezetekben lejátszódó szabályozási folyamatok elemzése. 
Az életjelenségek mélyebb alapjainak, az élő szervezetekben zajló folyamatoknak a megismerése, ezzel az életfogalom jobb megalapozása. 
A növényeknek és a fotoszintézisnek földi életfolyamatokban játszott kritikus szerepének megismerése, elemzése. 
Ismerkedés az evolúciós gondolattal, s annak kapcsolódásával az élővilág rendszerezéséhez. 
A lamarcki fejlődéstani elveknek megfelelő naiv elképzelések visszaszorulása. 
Az öröklődés, valamint az evolúciós folyamatok értelmezésében a teologikus értelmezések visszaszorulása, az ezekkel kapcsolatos elképzelések feldolgozása, kritikája. 
A szerveződési szintek közötti funkcionális kapcsolatok felismerése, ezek elemzése, az így szerzett tudással önálló ismeretszerzés a témában. 
Az élővilág összes országainak megismerése. A hierarhikus rendszerezés elveinek használata a fajokkal és csoportjaikkal kapcsolatos tanulási folyamatokban, problémamegoldások során. 
A rendszerezés alapjaival, fő szempontjaival kapcsolatos kérdések felvetése. 
A víz, az ásványi sók, a szén-dioxid, az oxigén és a fény szerepének megértése a növényi életműködésekben, a megfelelő folyamatok elemzése. 
A szexualitás szerepének elemzése az evolúció folyamatában. 
Az emberi szervezetet veszélyeztető anyagok szervezetre gyakorolt hatásainak megismerése. 
Az alkohol, a drogok, a gyógyszerek, a dohányzás egészségkárosító hatásainak megismerése. 
Az öröklődés és egészség közti kapcsolat felismerése, öröklött kockázatok, betegségek létének tudatosulása, e tudás alkalmazása a jövőkép formálásában. 
Törekvés a fenntartható fejlődés biztosításával kapcsolatos problémák enyhítésére, megoldására, ehhez az összes természettudományi tárgyban megszerzett ismeret, képesség felhasználása. 
Az anyag- és energiatakarékos szemlélet kialakítása a hétköznapi életben, az iskolai lét során. 

A 7–8. ÉVFOLYAMOS BIOLÓGIA KERETTANTERV JELLEMZŐI
A biológiatanítás céljai, feladatai 
Az általános iskolai biológiatanítás célja, hogy a tanulók tájékozottak legyenek a földi élővilág sokféleségéről, valamint az emberek és biológiai környezetük közötti kapcsolatrendszerről. Ezek tudatosításával növelje az élővilágban meglévő változatosság fennmaradásának és az emberek egészséges életének esélyeit. A diákok ismerjék saját testük felépítésének és működésének alapjait, az egészséges életmód szabályait, és képesek legyenek egészséges életvezetésre. A biológia tanításának – a többi tantárggyal együtt – célja, hogy kialakítsa az új ismeretek önálló megszerzésének képességét. 
A fenti célokból a következő feladatok adódnak a biológiát tanító pedagógusoknak: 
Az általános iskolában olyan természetszemléletet és biológiai tudatot alakítson ki, melyben a biológiai sokféleség alapvető fontosságú. Mutasson rá az élőlények és az életközösségek változatosságára, az ökológiai rendszerek dinamikus jellegére. Rendezze a hazai és a távoli tájak megismert élőlényeit a tudományos rendszer főbb kategóriáiba. Mutassa be az emberi szervezet felépítésének és működésének lényeges sajátosságait, biztosítsa az életmóddal kapcsolatos helyes alternatívák kiválasztásához szükséges tájékozottságot és segítse elő az emberek közötti, valamint az emberek és környezetük közötti együttélési szabályok megértését. Tudatosítsa, hogy Földünk globális problémáinak megoldása, a biológiai ismeretek segítségével, minden ember közös feladata. 
Tanulói megfigyelések, vizsgálatok és tanulókísérletek szervezésével, vizsgálati eljárások gyakoroltatásával, ismeretterjesztő művek közös feldolgozásával alakítsa ki az önálló ismeretszerzés képességét és igényét. 
A tananyag feldolgozása során a mindennapi élethez, a gyakorlathoz kapcsolódva tegye nyilvánvalóvá, hogy az elsajátítandó tudás nem elsősorban önmagáért szükséges, hanem azért, hogy megértsék, és ennek alapján tudják befolyásolni a környező világ jelenségeit. 
Segítse elő csoportos tevékenységekkel az együttműködésre vonatkozó készségek kialakítását, és az iskola működésének egészébe integrálódva könnyítse meg a szocializációt, a társadalmi környezetbe történő beilleszkedést.

7. ÉVFOLYAM
Éves óraszám: 55 óra* 
Heti óraszám: 1,5 óra 
*A tantárgyi tanterv órakerete a szabadon tervezhető órakerettel egészíthető ki.

Belépő tevékenységformák 
A tananyagban szereplő fogalmak helyes használata. 
A földrajzi térképek és kontúrtérképek használata az életközösségek földrajzi elhelyezkedésében. 
Az éghajlat, az élőhelyek és az életközösségek jellegzetességei közötti kapcsolat felismerése. 
Önálló információgyűjtés az egyes életközösségekről, élőhelyekről (könyvek, folyóiratok, elektronikus források stb.). 
A megismert életközösségek önálló bemutatása, jellemzése. 
A megismert növények és állatok felismerése. 
A megismert élőlények tulajdonságainak összehasonlítása, azonosságok és különbségek felismerése. 
Az élőlények élőhelye és életmódja közötti kapcsolat felfedezése. 
A növény- és állatfelismeréshez kapcsolódó segédanyagok (határozókönyvek, atlaszok stb.) használata. 
Az iskola környezetének, mint élőhelynek a megfigyelése, természet- és környezetvédelmi szempontból való jellemzése. 
Tanulói kiselőadás tartása, pl. a környezetszennyezés problémáiról vagy a biológia fejlődésében fontos szerepet játszó tudósok életéről. 
Az iskola és a lakóhely környezetvédelmi problémáinak megoldását, az emberek meggyőzését szolgáló programok kitalálása, irányított megvalósítása. 
A megismert élőlények csoportosítása, osztályozása különböző szempontok szerint. 
A megismert élőlények besorolása a főbb rendszertani kategóriákba.

Az egyes témakörökre fordított időkeret 
I.    Tájak és életközösségek                        kb. 24 óra 
II.   A földi élővilág általános jellemzése.   kb. 10 óra 
III. Az élőlények rendszerezése                   kb. 20 óra 

I. TÉMAKÖR: TÁJAK ÉS ÉLETKÖZÖSSÉGEK
Cél 
Ismerjék meg a tanulók 
–	a forró, a mérsékelt és a hideg éghajlati övezet környezeti feltételeit, őshonos élőlényeit, azok testfelépítését, életmódját, szaporodását; 

– a magashegységek és a tengerek környezeti feltételeit, az itt élő leggyakoribb fajokat;
– a megismert életközösségeket veszélyeztető környezeti ártalmakat
Tartalom 
Az esőerdők kialakulásának környezeti feltételei és elhelyezkedésük a Földön. 
Az esőerdők jellegzetes növényei, szintezettsége. 
A dél-amerikai esőerdők jellegzetes állatai, azok testfelépítése, életmódja, szaporodása.
Táplálkozási kapcsolatok az esőerdő állatai között. 
Az esőerdők pusztulásának okai, védelmük. 
A szavannák elhelyezkedése a Földön, a szavanna éghajlat jellemzői.
A szavannák növényeinek alkalmazkodása a környezeti feltételekhez.
Az afrikai szavannák állatainak testfelépítése, életmódja, szaporodása.
Táplálkozási láncok a szavannák élőlényei között.
A szavannák pusztulásának okai, az élővilág védelme.
A szubtrópusi sivatagok kialakulásának környezeti feltételei, a sivatagok elhelyezkedése a Földön. 
A sivatagok jellegzetes állatainak alkalmazkodása a környezeti feltételekhez, a túlélés változatos formái. 
A mediterrán tájak elhelyezkedése a Földön. Az élőlények sajátos alkalmazkodása a környezeti feltételekhez. A nyári nyugalmi állapot. 
A forró övezet és a mediterrán tájak termesztett növényei. 
A mérsékelt éghajlati övezetben kialakult lombhullató erdők földrajzi elhelyezkedése, a környezeti tényezők jellemzői. 
A lomberdők jellegzetes fás szárú és lágy szárú növényei. 
A legjellemzőbb gerinces és gerinctelen állatok testfelépítése, életmódja, szaporodása a lombhullató erdőkben. 
Táplálkozási láncok a lombhullató erdők élőlényei között. 
A lombhullató erdőket veszélyeztető környezeti tényezők. 
A mérsékelt övezet gazdaságilag jelentős termesztett növényei. 
A mérsékelt övezet pusztáinak földrajzi elhelyezkedése, kialakulásuk környezeti feltételei. 
A prérik, pampák, sztyeppék jellegzetes állatainak testfelépítése, életmódja, szaporodása. 
A füves puszták életét veszélyeztető környezeti tényezők. 
A tajgaerdők uralkodó fenyőféléi, a tűlevelű erdőkre ható élettelen környezeti tényezők (az évszakok jellemző időjárása, a tajgaerdők talaja). 
A tajgaerdők állatainak testfelépítése, életmódja, szaporodása. Táplálkozási kapcsolatok az élőlények között. 
A tundra övezet elhelyezkedése, jellegzetes élőlényeinek alkalmazkodása a környezeti feltételekhez. 
A patás állatok vonulásának okai. 
Az élettelen környezeti tényezők jellemzői a közép-európai magashegységekben. 
A magashegységek jellegzetes növényei, állatai. A növényzet övezetes elhelyezkedésének okai. 
A sarkvidéki fagyos területek madarainak és emlősállatainak alkalmazkodása a zord viszonyokhoz. 
A környezeti feltételek (fényviszonyok, a víz nyomásváltozása, sótartalma, a tengervíz, hőmérséklete stb.) a tengerekben. 
A partközeli és a nyílt tengerek jellegzetes növényeinek és gerinctelen állatainak legfontosabb tulajdonságai. 
Táplálkozási kapcsolatok a tenger élőlényei között. 
Az óceánok, tengerek élővilágát veszélyeztető környezeti tényezők. A tengerek szennyezése. 

Követelmények 
Földrajzi ismereteiket alkalmazva tudják a trópusi esőerdőkre ható éghajlati tényezőket (hőmérséklet, csapadék, páratartalom stb.).
Ismerjék az esőerdők talajának fő jellemzőit.
Tudják az esőerdők elhelyezkedését a Földön.
Szerezzenek ismereteket az esőerdők növényei közül az óriásfák, a liánok, a fán lakó növények sajátos szervezeti felépítéséről.
Legyenek képesek következtetéseket levonni a környezeti tényezők hatása és az esőerdők szintezettsége közötti kapcsolatból.
Tudják az esőerdő szintezettségét, értsék meg a fény jelentőségét és a fényért való küzdelmet. Tudjanak különbséget tenni a fán lakó növények és a liánok között.
Ismereteiket alkalmazva tudják a fő különbségeket a hazai lombhullató erdők és a trópusi esőerdők között.
A dél-amerikai esőerdők állatai közül ismerjék meg a kolibrik, a papagájok, a madárpókok, a bőgőmajmok, a jaguár és az anakonda testfelépítését, életmódját, szaporodását.
Értsék meg az összefüggéseket a papagájok és a kolibrik csőre, sajátos mozgása és a táplálkozása között.
Tudjanak azonosságokat és különbségeket tenni a hazai életközösségekben megismert koronás keresztespók és a madárpók testfelépítése, élőhelye, táplálkozása között.
Értsék meg az összefüggést az esőerdők kínálta táplálékbőség és az állatok fajgazdagsága között. Tudják, hogy a bőgőmajmok csapatokban élnek és táplálkoznak, míg a jaguár magányos vadász.
Korábban megszerzett ismereteik alapján tudjanak azonosságokat és különbségeket keresni a macskafélék és a hüllők testfelépítésére.
Tudjanak táplálkozási láncot készíteni az esőerdők élőlényeiből. Értsék meg a csúcsragadozók szerepét az életközösségben. 
Ismeretterjesztő irodalom és egyéb elektronikus információhordozók felhasználásával szerezzenek önállóan is ismereteket az esőerdők élőlényeiről.
Ismerjék meg az esőerdők pusztulásának okait, tudják, hogy az esőerdőkkel borított területek csökkenése az egész földi életet veszélyezteti.
Földrajzi ismereteiket alkalmazva tudják a szavanna éghajlat jellemzőit, ismerjék meg a fás és füves szavannák elhelyezkedését a Földön.
Értsék meg, hogy a környezeti tényezők változása (csapadék) okozza a monszunerdők, szavannák kialakulását.
Tudják összehasonlítani a szavannák és az esőerdők környezeti feltételeit.
A hazai füves területek témakörben tanultakból kiindulva ismerjék meg a szavannák fűféléinek jellegzetességeit, a környezeti feltételekhez való alkalmazkodás formáit.
Tudják az afrikai szavannákon élő akáciák, majomkenyérfák és az ausztráliai szavannákon élő eukaliptuszok szervezeti felépítését, a környezetükhöz való alkalmazkodás sajátos formáit.

Ismerjék meg a szavannák állatai közül a csimpánzok, antilopok, zebrák, kenguruk, oroszlánok, hiénák, krokodilok testfelépítését, életmódját, szaporodását.
Tudjanak példákat mondani a környezethez való alkalmazkodás különböző formáira.
Korábban megszerzett ismereteikre támaszkodva tudjanak azonosságokat és különbségeket keresni a testfelépítés és életmód közötti kapcsolatra.
Ismerjék meg a patás állatok alkotta csordák viselkedését, a vonulásuk okait.
Korábbi ismereteiket (párosujjú patás, növényevő, kérődző, macskaféle, kutyaféle, hüllő) tudják alkalmazni az új állatfajok megismerésében.
Tudjanak táplálkozási láncokat készíteni a szavannák életközösségéből.
Ismerjék meg a szavannák pusztulásának okait, az elsivatagosodás és a legeltető állattenyésztés közötti összefüggést.
Földrajzi ismereteikre támaszkodva tudják a szubtrópusi sivatagok elhelyezkedését a Földön.
Ismerjék a sivatagok jellemző környezeti feltételeit (csapadék, hőmérsékleti adatok, szél).
Ismerjék az amerikai sivatagokban őshonos kaktuszok sajátos alkalmazkodását a környezeti feltételekhez (tövisekké módosult levél, vízraktározó szár, mély gyökérzet).
A sivatagok állatai közül szerezzenek tapasztalatokat a teve, a sivatagi róka, a szamárnyúl, a törpe puffogó vipera sajátos alkalmazkodásához a környezeti feltételekhez.
A korábban megszerzett ismereteiket tudják alkalmazni a sivatagok állatainak megismerésére.
Ismerjék meg a mediterrán területek földrajzi elhelyezkedését és a környezeti feltételek jellemzőit (csapadék, hőmérséklet, évszakok jellemző időjárása).
Tudják, hogy a nyári nyugalmi állapot az élőlények környezethez való alkalmazkodásának egyik formája.
Tudjanak azonosságokat és különbségeket keresni a lombhullató erdők, a trópusi esőerdők és a mediterrán keménylombú erdők között.
Ismerjék meg a mediterrán tájak néhány jellemző állatának testfelépítését, életmódját, szaporodását (muflon, görög teknős, közönséges kaméleon).
Ismeretterjesztő irodalom felhasználásával is szerezzenek ismereteket a mediterrán területek pusztulásának okairól, az erdőirtások következményeiről.
Ismerjék meg a forró övezet és a mediterrán tájak termesztett növényei közül a gazdaságilag fontosakat: kakaó, kávé, tea, cukornád, gyapot, banán, datolya, citrom, narancs, földimogyoró.
Tudják a termesztett növények legfontosabb szervezeti sajátosságait, a termések (illetve a felhasználásra kerülő növényi részek) kialakulásának folyamatát, a termesztés alapismereteit.
A hazai tájak életénél tanult erdők ismereteinek felhasználásával tudják a mérsékelt éghajlati övezet lomberdőinek jellegzetes erdőtípusait, azok kialakulásának környezeti feltételeit.
Tudják, hogy az erdők kialakulásának legfontosabb környezeti feltétele az éves csapadék mennyisége.
A lombhullató fák közül ismerjék a tölgy, a bükk legfontosabb szervezeti sajátosságait.
Ismerjék a gyakori cserjék (kökény, mogyoró, vadrózsa) és az aljnövényzet néhány lágyszárú növényének (hóvirág, gyöngyvirág, medvehagyma, ibolya) szervezeti sajátosságait.
Szerezzenek tapasztalatokat arról, hogy a téli nyugalmi állapotot a kedvezőtlen környezeti feltételek okozzák.
Ismerjék a lombhullató erdők gyakori állatainak (szarvas, őz, vaddisznó, barnamedve, róka, farkas, vadmacska, néhány énekesmadár és rovar) a testfelépítését, életmódját, szaporodását.
Tudjanak táplálkozási láncokat készíteni a mérsékelt éghajlati övezet lombhullató erdőinek élőlényeiből.
Tudják, mely emberi tevékenységek okozzák az erdővel borított területek csökkenését.
Szerezzenek tapasztalatokat a környezetszennyezés káros hatásairól az erdők életére.
Ismerjék meg a mérsékelt éghajlati övezetben termesztett szántóföldi növények szervezeti felépítését, a feldolgozásra kerülő növényi részek kialakulásának folyamatát.
Tudják a termesztett szántóföldi növények (búza, kukorica, napraforgó) legfontosabb környezeti igényeit.
Tudják a mérsékelt éghajlati övezetben kialakult füves puszták földrajzi elhelyezkedését.
Ismerjék a füves puszták kialakulásának környezeti feltételeit.
Értsék meg az összefüggést a környezeti tényezők változása és a füves puszták kialakulása között.
Tudjanak azonosságokat és különbségeket keresni a füves szavannák és a mérsékelt éghajlati övezet füves pusztáinak környezeti feltételei között.
Ismerjék az észak-amerikai prérik, a dél-amerikai pampák és az eurázsiai sztyeppék legjellemzőbb állatainak (bölény, puma, láma, nandu, tatárantilop) testfelépítését, életmódját, szaporodását.
Legyenek képesek az állatokról korábban megszerzett ismereteiket a füves puszták állataira alkalmazni (patás, növényevő, kérődző, tülkös szarvú, háziasítás, fészekhagyó, ragadozó, macskaféle).
Tudják, mely emberi beavatkozások veszélyeztetik a füves puszták életközösségét.
Földrajzi ismereteikre támaszkodva tudják a tajga éghajlatát, a hőmérséklet, csapadék jellemző értékeit.
Ismerjék a tajgaerdők övezetes elhelyezkedését a Földön.
A tajgaerdők szintezettségének megismerése alapján tudjanak azonosságokat és különbségeket keresni, összehasonlításokat végezni a korábban megismert erdőféleségekkel (esőerdők, keménylombú erdők, mérsékelt övezeti lombhullató erdők).
Tudják, a tajga fenyőerdőit mely fafajok alkotják (lucfenyő, vörösfenyő), ismerjék meg azok legfontosabb tulajdonságait (magasság, levél, virágzat, toboz).
A korábban megszerzett és az új ismereteik alapján tudják a nyitvatermők és a zárvatermők közötti fő különbségeket.
A tajga állatai közül ismerjék meg a siketfajd, a hiúz és a farkas testfelépítését, életmódját, szaporodását.
Korábban megszerzett ismereteiket legyenek képesek az újonnan megismert fajokra alkalmazni (kapirgáló láb, macskaféle, kutyaféle, falkában történő vadászat, magányos vadász, ragadozó, tépőfog).
Tudjanak táplálkozási láncot készíteni a tajga élőlényeiből.
Ismerjék meg a tajga élőlényeit mint életközösséget.
Ismerjék meg a tundra kialakulásának környezeti feltételeit, tudják a tundra földrajzi elhelyezkedését.
Szerezzenek tapasztalatokat a tundra növényzetének (zuzmók, mohák, évelő fűfélék, törpefák és cserjék) alkalmazkodásáról a környezeti feltételekhez.
Ismerjék meg a tundra jellegzetes állatai közül a rénszarvas, a sarki csér, a  különböző lúdfajok sajátos életét, és alkalmazkodását a hosszú télhez és a rövid nyári időszakhoz. 
Ismeretterjesztő irodalom felhasználásával szerezzenek önállóan is ismereteket a tundra egyéb állatairól (sarki róka, lemming, hóbagoly stb.). 
Ismerjék meg a magashegységek jellemző környezeti tényezőit, a hőmérséklet változását. 
Tudják a növények övezetes elhelyezkedésének környezeti okait. 
Legyenek képesek a korábban megszerzett ismereteiket (lombhullató erdők, tűlevelű erdők, tundranövényzet stb.) a magashegységek növényzeti öveire alkalmazni. 
Korábbi ismereteiket alkalmazva szerezzenek tapasztalatokat a barnamedve és a zerge testfelépítéséről, életmódjáról, szaporodásáról, a környezethez való alkalmazkodásáról. 
Ismerjék a sarkvidéki fagyos területek környezeti feltételeit. 
Tudják, hogy a sarkvidékeken csak az állandó testhőmérsékletű madarak és az emlősállatok képesek megélni. 
Ismerjék meg a jegesmedve, az elefántfóka és a császárpingvin testfelépítésének, táplálkozásának, szaporodásának sajátos alkalmazkodását a környezeti feltételekhez. 
Tudjanak példákat mondani a környezethez való alkalmazkodás formáira (zsíros bunda, vastag zsírréteg, úszókká módosult végtagok). 
Ismerjék meg a tengerek, óceánok sajátos környezeti feltételeit. Tudják a fény, a hőmérséklet, a tengervíz nyomásának változásait. 
Korábbi ismereteiket is felhasználva tudják a planktonok faji összetételét, a telepes barnamoszatok fő jellemzőit. Tudják, hogy a tengerek életközössége a növényi és állati planktonokra épül. 
Ismerjék a partközeli tengerek és a nyílt tengerek eltérő környezeti feltételeit. 
A gerinctelen állatok közül ismerjék meg a medúzák és a szivacsok testfelépítését, táplálkozását. 
A tengerek gerinces állatai közül tudják a cápák, heringek, szardíniák testfelépítését, táplálkozását. Tudják, hogy a cápák váza porcos felépítésű. 
Ismerjék meg a kékbálna szervezeti sajátosságait (szilák, úszókká módosult végtagok, farki úszólemez), táplálkozását, szaporodását. 
Korábbi ismereteik alapján tudjanak táplálkozási láncokat készíteni a tengerek élőlényeiből. 
Ismerjék meg a tengerek élővilágát veszélyeztető környezeti hatásokat, a szennyezések formáit és következményeit. Tudják, hogy a Föld oxigénkészletének nagy részét a tengerekben élő növények biztosítják.

Koncentráció 
Környezetismeret 1–4. évfolyam 
Az időjárás megfigyelése. Az évszakok jellemző időjárása. 
A növények életének, az állatok viselkedésének változása az időjárás hatására. 
A lomblevelű és az örökzöld növények jellemzői. 
Az ember szerepe a növények és az állatok életében. 
A növények és az életükhöz szükséges alapvető környezeti feltételek: talaj, víz, levegő, fény, hőmérséklet. 
Halmazállapot-változások: oldódás, oldás, fagyás, párolgás. 
A lakóhely természeti környezetének jellemzői. 
Szennyező források a környezetünkben, a megelőzés, védekezés lehetőségei. 
A levegő, a víz, a talaj vizsgálata. 
A hazai tájak jellemző növényei, állatai. 
Az élőlények alkalmazkodása a környezeti feltételekhez.

Természetismeret 5–6. évfolyam 
Zöldségeink és gyümölcsféléink termesztésének környezeti feltételei. 
A hidegtűrő és a melegigényes zöldség- és gyümölcsféléink. 
A hazai erdők, vizek-vízpartok, füves területek táplálékláncot alkotó élőlényeinek testfelépítése, élete. 
A napsugárzás, a napfény, a fény vizsgálata. 
Felmelegedés, hőterjedés, hőmérséklet. 
A hőmérséklet változása, hőingás. 
A halmazállapot-változás a természetben: olvadás, fagyás, párolgás, lecsapódás. A levegő nyomása, a szél, a szél felszínformáló munkája. A csapadék keletkezése, a csapadék formái, a csapadék felszínformáló munkája. 
Az időjárás és az éghajlat. 
A folyadékok nyomása, a testek úszása, lebegése. 
Domborzati elemek és formák. 
A talaj keletkezése és védelme. 
Az emberi tevékenység felszínformáló munkája. 
A kontinensek, óceánok elhelyezkedése. 
A Föld alakja, tengelyferdesége és az éghajlati övezetek kialakulása közötti összefüggés. Az egyes éghajlati övezetek jellemzése. Az éghajlat vízszintes és függőleges változása. 
Földrajz 7. évfolyam 
A kontinensek, óceánok helyzete, természeti adottságai. A természetföldrajzi övezetesség a kontinenseken.
Európa és az Európán kívüli földrészek földrajzi helyzete, felszíne, éghajlata, vízrajza, talaja, természetes élőviláguk. 
Fizika 7. évfolyam 
A súrlódás, a tapadási súrlódás, a gördülési és a közegellenállás.
A nyomás. A nyomás terjedése folyadékokban.
A folyadékok súlyából származó nyomás. 
A felhajtóerő. 
Úszás, lebegés, merülés. 
A nyomás terjedése gázokban. A légnyomás. 
A szilárd testek hőtágulása. A folyadékok, gázok hőtágulása.
Olvadás, fagyás, párolgás, lecsapódás. 
Kémia 7. évfolyam 
Különbség a fizikai, kémiai és biológiai változások között.
Különbség a fizikai, kémiai, biológiai tulajdonságok között.
A keverékek fajtái, szétválasztásuk. Oldódás, oldhatóság. 
Az égés feltételei. Exoterm és endoterm reakció. 
Sav-bázis reakció: sav, bázis, savas, semleges, lúgos, indikátor, közömbösítés, só. 

II. A FÖLDI ÉLŐVILÁG ÁLTALÁNOS JELLEMZÉSE 

Cél 
Ismerjék meg a tanulók 
	– az élő és élettelen környezeti tényezőket; 
	– az életközösségek jellemzőit, összetevőit; 
	– az életközösségek veszélyeztetettségét; – a környezetvédelem fontosságát.

Tartalom 
A környezet fogalma. 
A legfontosabb élettelen környezeti tényezők: talaj, víz, levegő, fény, hőmérséklet. 
Az élettelen környezeti tényezőkhöz való alkalmazkodás néhány példája az élővilágban. 
A tűrőképesség fogalma. Tág és szűk tűrőképességű élőlények. 
Az életközösségek felépítése, a termelő, fogyasztó, lebontó szervezetek. 
Az életközösségek önszabályozó működése. 
A természetes és mesterséges életközösségek. 
Az életközösségek anyagforgalma. A táplálkozási lánc és a táplálkozási piramis. 
A természetes és mesterséges életközösségek anyagforgalma. 
Az emberi tevékenységek hatása a bioszférára, az élőhelyek és az élővilág pusztulásának okai. 
A levegő, a víz, a talaj szennyezése és káros következményei.
 
Követelmények 
Tudják, hogy az élővilág mai arculatát több millió éves fejlődés során érte el. 
Értsék meg, hogy az élővilág fejlődésében döntő volt az alkalmazkodás a változó környezeti feltételekhez. 
Ismerjék meg az élettelen környezeti tényezőket, meglévő ismereteik birtokában értsék meg a talaj, a víz, a fény, a levegő és a hőmérséklet jelentőségét az élőlények életében. 
Értsék meg a tűrőképesség fogalmát. 
Tudják, hogy a környezeti tényezők változásaihoz az élőlények csak tűrőképességük határain belül képesek alkalmazkodni. 
Meglévő ismereteik birtokában tudjanak példákat mondani fénykedvelő, árnyékkedvelő, tág és szűk hőtűrő képességű élőlényekre. 
Tudják a bioszféra fogalmát és annak kiterjedését a Földön. 
Korábbi ismereteik birtokában legyenek képesek meghatározni az életközösség fogalmát. 
Tapasztalataik birtokában tudjanak példákat mondani az életközösségek önszabályozó működésére. 
Ismerjék meg a termelő, fogyasztó, lebontó szervezetek működését és jelentőségét. 
A korábban megismert életközösségekben tanultak alapján tudjanak példákat mondani a különböző életközösségek termelő, fogyasztó, lebontó szervezeteire. 
Tudják, hogy a mesterséges életközösségekben az ember szabályozza az élőlények életét, az önszabályozás nem érvényesül. 
Különböző ismert táplálkozási láncok alapján értsék meg, hogy az életközösségekben az anyagforgalom egyirányú, a termelő szervezetektől halad a csúcsragadozókig. 
Értsék meg a lebontó szervezet (gombák, baktériumok) jelentőségét az anyagforgalomban. 
Tudjanak a megismert életközösségekből táplálkozási piramisokat készíteni. 
Tapasztalataik alapján használják helyesen a biomassza fogalmát. 
Szerezzenek ismereteket arról, hogy a természetes életközösségekben az anyagforgalom zavartalan, a mesterséges életközösségekben az anyagforgalmat az ember szabályozza. 
Történelmi tanulmányaikat felhasználva értsék meg, hogy az ember milyen mértékben alakította át saját céljainak megfelelően a környezetét. 
Szerezzenek ismereteket arról, hogy az ember környezet-átalakító tevékenysége az élőhelyek megszüntetésével és az élőlények pusztulásával járt. 
Tudjanak példákat mondani a Föld nagy életközösségeinek károsítására, a pusztulás mértékére (esőerdővel borított területek csökkenése, elsivatagosodás, lombhullató erdők, füves puszták területcsökkenése, tengerek szennyezése stb.). 
Tapasztalataik alapján mondjanak példákat a mezőgazdasági tevékenység okozta károkra. 
Ismerjék, mely emberi tevékenységek szennyezik a talajt, a vizet és a levegőt. 
Tudják a szennyezések következményeit, káros hatásait a bioszférára és az ember egészségére. 
Ismerjék az üvegházhatás, az ózonpajzs elvékonyodásának és a füstköd kialakulásának körülményeit. 
Szerezzenek tapasztalatokat a lakóhelyük környezeti állapotáról, a leggyakoribb szennyező forrásokról és a szennyezések megszüntetésének lehetőségeiről. 
Legyenek képesek tanári irányítással néhány környezetvédelmi vizsgálat, mérés, megfigyelés elvégzésére. 

Koncentráció
Környezetismeret 1–4. évfolyam 
A növények és az állatok életéhez szükséges környezeti feltételek. 
Az élőlények alkalmazkodása a környezeti feltételekhez. 
Az időjárás megfigyelése, az évszakok jellemző időjárása. 
Tapasztalatszerzés a növények, állatok életéről, főbb életműködéseikről. 
Az állatok viselkedésének változása az időjárás hatására. 
A növények alkalmazkodása a környezeti feltételekhez. 
A növények, állatok életfeltételei. 
Táplálkozási kapcsolatok az élőlények között. 
Az ember környezet-átalakító munkája. 
Szennyező források a lakóhely környékén, a lehetséges megelőzés formái. 
Tapasztalatok szerzése az ember környezet-átalakító munkájáról.
Természetismeret 5–6. évfolyam     
A hazai tájak életközösségei: a fás, füves, vizes-vízparti életközösségek jellegzetes élőlényei. 
A termesztett zöldség- és gyümölcsféléink, a tenyésztett háziállataink környezeti igényei. 
A környezetbarát növénytermesztés, állattenyésztés. 
A ház körül élő állatok és a városokban megtelepedő élőlények alkalmazkodása a környezeti feltételekhez. 
A hazai füves, fás, vizes élőhelyek kialakulásának környezeti feltételei. 
A hazai életközösségek élőlényei közötti táplálkozási kapcsolatok.
A vizek öntisztulása.
A hazai életközösségek veszélyeztetettsége, pusztulásuk okai.
A hazai védett területek, nemzeti parkok jelentősége, környezeti értékei.
Az emberi tevékenységek felszínformáló hatása.
A földtani képződmények és a táj arculatának védelme. 
Biológia 7. évfolyam 
A távoli tájakon megismert élőhelyek kialakulásának környezeti feltételei.
Az egyes élőhelyek élőlényeinek alkalmazkodása a környezeti feltételekhez. 
A megismert távoli tájak életközösségeinek védelme, az élőhelyek és az élőlények pusztulásának okai. 
A trópusi esőerdők pusztulása, az elsivatagosodás jelensége, afrikai éhségövezetek kialakulása.
A tengerek, óceánok szennyezése.
Táplálkozási láncok a távoli tájakon megismert élőhelyek élőlényei között. 
Földrajz 7. évfolyam 
Tájékozódás a földtörténeti korok eseményeiben. 
A kontinensek felszíne, éghajlati adottságai, természetföldrajzi jellemzői, a természeti erőforrások kiaknázása. 
Fizika 7. évfolyam 
Az energia. A mechanikai energia megmaradása. 
A hatásfok és a teljesítmény.
A nyomás, a nyomás terjedése folyadékokban.
A felhajtóerő. Úszás, lebegés, merülés.
A szilárd testek, folyadékok, gázok hőtágulása.
Olvadás, fagyás, párolgás, lecsapódás. 
Kémia 7. évfolyam 
A természetes anyagok és a vegyipari termékek sokfélesége.
Szerves és szervetlen anyagok.
Változások a természetben, környezetünkben, a háztartásban, a laboratóriumban.
Sav-bázis reakció: sav, bázis, savas, semleges, lúgos, indikátor, közömbösítés.    

III. AZ ÉLŐLÉNYEK RENDSZEREZÉSE 
Cél 
Ismerjék meg a tanulók
– a rendszerezés alapelveit, a főbb rendszertani csoportokat; 
– sejtmagvas és a sejtmag nélküli egysejtűeket;– a gombákat– a növények és az állatok rendszertani csoportjait, azok főbb tulajdonságait.

Tartalom 
Az élőlények rendszerezésének főbb egységei, a faj, osztály, törzs fogalma. 
A sejtmag nélküli egysejtűek, a baktériumok felépítése, alakja, működése. 
A sejtmagvas egysejtűek. Az ostoros moszatok, papucsállatkák, amőbák főbb jellemzői. 
A gombák szervezeti felépítése, táplálkozása, működése. 
A növények általános jellemzői. A moszatok törzsei. 
A zuzmók, mohák, harasztok törzseinek főbb jellemzői, ismertebb fajai. 
A nyitvatermők törzsének jellemzői, a korábban megismert fajok közös tulajdonságai. 
A zárvatermők törzsének jellemzői, egyszikűek és kétszikűek osztályai. Az ismert fajok besorolása a főbb növénytörzsekbe, osztályokba. 
A szivacsok, csalánozók, gyűrűsférgek törzse, a törzsekbe tartozó fajok közös tulajdonságai. 
A puhatestűek törzse, a csigák, kagylók osztályának jellemzői. 
Az ízeltlábúak törzsébe tartozó fajok közös tulajdonságai. A rovarok, rákok, pókszabásúak osztályai. A tanult fajok besorolása a megfelelő rendszertani egységekbe. 
A gerincesek törzse. A halak, kétéltűek, hüllők, madarak és az emlősállatok jellemző tulajdonságai. 
A megismert gerincesek besorolása a megfelelő osztályokba.

Követelmények 
Tudják, hogy a tudományos rendszerezés alapegysége a faj. 
Értsék meg, hogy egy fajba tartoznak azok az élőlények, melyek közös származásúak, külsőbelső testfelépítésükben megegyeznek, egymással szaporodnak és szaporodásra képes utódaik vannak. 
Korábbi ismereteik alapján értsék meg, hogy a rokon fajokat osztályokba, a közös származású osztályokat törzsekbe soroljuk. 
Ismerjék meg a baktériumok alakját, méretét, a különböző baktériumok működését. Legyenek képesek a baktériumokat működésük szerint csoportosítani (betegségokozók, lebontók, erjesztők, nitrogéngyűjtők). 
A sejtmagvas egysejtűek közül ismerjék meg a zöld szemesostoros moszat, az amőba, a papucsállatka sejtjének felépítését és alapvető működésüket. 
Értsék meg a sejtmag nélküli és a sejtmagvas egysejtűek jelentőségét az életközösségekben, tudják, hogy a kedvezőtlen környezeti hatásokat hogyan vészelik át. 
Tudják, hogy a gombáknak több törzsük van. 
Ismerjék meg a többsejtű gombák felépítését, tudják, hogy valamennyi összetett anyagokkal táplálkozik. 
Értsék meg a különböző gombafajok működését, tudjanak példákat mondani az együtt élő, lebontó, rothasztó működésekre. Tudják, hogy egyes gombákból fontos gyógyszerek készülnek. 
Ismerjék a tanult kalapos gombák teleptestének felépítését és szaporodását. 
Tudják a növények közös tulajdonságait és a fotoszintézis lényegét. 
Ismerjenek példákat a növények összetett anyag képzésére (cukor, keményítő, olaj, fehérje). 
A korábban megismert életközösségek táplálkozási láncai alapján következtessenek a növények jelentőségére az állatok életében. 
Ismerjék meg, hogy a moszatoknak több törzse van. 
Tudjanak példákat mondani a telepeket alkotó moszatokra, ismerjék a telepképződés alapjait. 
Értsék meg a moszatok jelentőségét a bioszférában. 
Tudják, hogy a zuzmótelepekben moszatok és gombák élnek együtt. Ismerjék a zuzmók szaporodását, jelentőségüket az életközösségekben. 
Egyszerűbb vizsgálatok alapján értsék meg, hogy a mohák is telepes növények. Ábraelemzések alapján tudják a mohák szaporodásának és fejlődésének fő szakaszait. 
Tudjanak példákat mondani a mohák jelentőségére az életközösségekben. 

A korábban tanult erdei pajzsika és mocsári zsurló vizsgálatával ismerjék meg a harasztok közös tulajdonságait. 
Tudják, hogy a harasztoknak valódi gyökerük, száruk, levelük van. 
Ismerjék a harasztok szaporodását és fejlődését (spóra, előtelep, ivarszervek, ivarsejtek, megtermékenyítés, új növény). 
A korábban tanult fenyőfélék közös tulajdonságai alapján értsék meg a nyitvatermők törzsének fő jellemzőit. Tudják, hogy a szaporodásuk magvakkal történik. 
Egyszikű és kétszikű növények vizsgálata alapján értsék meg a zárvatermő növénytörzs jellemzőit. 
Tudják az egyszikű és kétszikű osztályok fő tulajdonságait. 
Legyenek képesek a korábban tanult virágos növényeket a megfelelő törzsbe és osztályba besorolni. 
Tudják, hogy a szivacsok, csalánozók és gyűrűsférgek törzseinek legjellemzőbb tulajdonságait. 
Képek, ábrák elemzésével legyenek képesek az egyes törzsekbe tartozó állatok főbb tulajdonságainak a felsorolására. 
Tudják, hogy a felvett táplálék lebontása a szivacsoknál, csalánozóknál az űrbélben történik. 
Értsék meg a kétnyílású bélcsatorna jelentőségét az állatok táplálkozásában és a táplálék megemésztésében. 
A korábbi ismereteik alapján tudják a puhatestűek törzsének jellemző tulajdonságait. 
Tudjanak azonosságokat és különbségeket mondani a csigák és kagylók osztályába tartozó élőlények tulajdonságai közül (pl. hasláb, meszes héj alakja, táplálkozás, légzés, élőhely). 
A megismert állatok alapján tudják az ízeltlábúak törzsébe tartozó állatok közös tulajdonságait. Értsék meg a különálló izmokkal történő mozgás jelentőségét. 
Tudják a rákok, rovarok, pókszabásúak osztályában tartozó fajok közös tulajdonságait. 
Ismerjék az egyes osztályokba tartozó gyakori fajokat, azok testfelépítését, szaporodását és a légzését. 
Tudjanak példákat mondani az egyes osztályokba tartozó fajok táplálkozására, az életközösségekben betöltött szerepükre. 
Tudják a gerincesek törzsének főbb jellemzőit. 
A korábban tanultak alapján ismerjék fel a halak, kétéltűek, hüllők, madarak, emlősök osztályainak egyedi tulajdonságait. 
Tudják az egyes osztályokba tartozó élőlények kültakaróját, mozgását, légzését, életmódját (táplálkozását), szaporodását és testhőmérsékletét. 
Ismerjenek példákat az egyes osztályokba tartozó fajok sajátos alkalmazkodására a környezeti feltételekhez. 
Legyenek képesek a korábban tanult növény és állatfajokat a főbb rendszertani csoportokba besorolni. 

Koncentráció
Környezetismeret 1–4. évfolyam 
Tapasztalatszerzés a közvetlen környezetünkben élő növényekről, állatokról. 
A háziállatok és a vadon élő állatok. 
A lombhullató és az örökzöld növények. 

A vadon élő és a termesztett növények megkülönböztetése. A lakóhely gyakori lágy szárú és fás szárú növényei. 
A lakóhely környékén élő néhány gerinctelen állat, madár és emlős testfelépítése, életmódja, szaporodása. 
Természetismeret 5–6. évfolyam 
A tananyagban szereplő zöldség- és gyümölcsfélék szervezeti felépítése. A háziállatok és a ház körül élő állatok testfelépítése, életmódja, szaporodása. 
A hazai erdők, vizek, vízpartok, füves területek életközösségében megismert növény- és állatfajok testfelépítése, szaporodása. 
Biológia 7. évfolyam 
A távoli tájak életközösségeiben (esőerdők, szavannák, sivatagok, mediterrán tájak, mérsékelt övezet lomberdői, füves pusztái, tajga, tundra, magashegységek, tengerek) megismert növények főbb szervezeti sajátosságai, szaporodásuk, alkalmazkodásuk a környezethez. 
A távoli tájak életközösségeiben megismert állatok főbb szervezeti sajátosságai, testfelépítésük, életmódjuk, szaporodásuk, alkalmazkodásuk a környezeti feltételekhez. 
Az életközösségek felépítése. 
Anyagforgalom az életközösségekben.
Földrajz 7. évfolyam 
Tájékozódás az időben: a földtörténeti korbeosztás. 
A földtörténeti korbeosztás alapjai. Az élővilág fejlődése az ősidőben, óidőben, középidőben, újidőben. 

A továbbhaladás feltételei 
Tudják a megismert életközösségek jellemző élőlényeinek nevét, életmódját, szaporodását, a környezethez való alkalmazkodás formáit. 
Legyenek képesek a megismert életközösségek élőlényeiből táplálkozási láncokat készíteni. 
Tudjanak a megismert élőlények és élőhelyek között azonosságokat és különbségeket keresni, összehasonlításokat végezni. 
Ismerjenek példákat a testfelépítés és az életmód közötti kapcsolatokra. 
Tudjanak következtetéseket levonni az egyes élőlények testfelépítéséből az élőlények környezetére. 
Megszerzett ismereteik alapján értsék meg, hogy az életközösségek védelme az egész földi élővilág számára fontos. 
Tudjanak példákat mondani a bioszféra veszélyeztetettségére és a környezetszennyezések káros következményeire. 
Legyenek képesek a tanult élőlényeket hasonló tulajdonságaik alapján csoportosítani, a főbb rendszertani kategóriákba besorolni. 
Tudjanak önálló megfigyelésekkel, vizsgálatokkal tapasztalatokat szerezni és azokat értelmezni. 

8. ÉVFOLYAM
Éves óraszám: 55 óra
Heti óraszám: 1,5 óra
I.    Az emberi test szerveződése   			 kb. 6 óra
II.   Kültakaró és a mozgás   			 kb. 6 óra
III. Az  anyagcsere 				 kb. 17 óra 
IV. Az ember szaporodása és egyedfejlődése		kb. 10 óra
V.  Az idegi és a hormonális szabályozás		 kb. 15 óra 

I. AZ EMBERI TEST SZERVEZŐDÉSE
Cél
Ismerjék meg a tanulók
–	a szerveződési szinteket;
–	a sejtek közös jellemzőit;
–	a különböző szövetféleségeket, azok felépítését és működését.

Tartalom
Az emberi test felépítése, sejtek, szövetek, szervek, szervrendszerek, szervezet.
Szervezetünk felépítéséhez szükséges anyagok (nukleinsavak, fehérjék, zsírok, cukrok, szénhidrátok, ásványi anyagok és a víz).
A vitaminok jelentősége, csoportosításuk.
Sejtjeink közös jellemzője.
Testünk fontosabb szövetei: hámszövet, kötőszövet, támasztószövet, izomszövet, idegszövet.

Követelmények
Tudják, hogy szervezetünk legkisebb működési egysége a sejt.
Ismerjék a szövetek, szervek, szervrendszerek fogalmát, tudják, hogy a szervrendszerek összehangoltan működve a szervezetet alkotják.
Tudják az emberi szervezet legfontosabb tápanyagainak nevét.
Ismerjék a nukleinsavak a fehérjék, a zsírok, cukrok, szénhidrátok, az ásványi anyagok a vitaminok és a víz jelentőségét az egészséges táplálkozásban.
Tudják, hogy melyik élelmiszerünk, ételünk milyen tápanyagokat, vitaminokat tartalmaz.
Egyszerűbb vizsgálatokkal szerezzenek tapasztalatokat a különböző tápanyagok kimutatására.
Ismerjék a sejt általános felépítését, a legfontosabb sejtszervecskék működését.
Tudják, hogy az örökítő anyag a sejtmagban helyezkedik el, a különböző tulajdonságok kialakulásáért a gének felelősek.
Ismeretterjesztő irodalom felhasználásával szerezzenek tapasztalatokat a génműködéséről, az örökítő anyag károsodásának okairól.
Tudják a szövetek fogalmát, a hámszövet, kötőszövet, támasztószövet, izomszövet, idegszövet főbb tulajdonságait, az egyes szövetféleségek elhelyezkedését az ember szervezetében.
Szerezzenek tapasztalatokat a tanult szövetféleségek rajzról, mikroszkópi metszetekről történő felismerésében.
Tudjanak a legfontosabb szövetféleségeinkről egyszerű vázlatrajzokat készíteni.
Koncentráció
Természetismeret 5–6. évfolyam
A papucsállatka, az óriás amőba a zöld szemes ostoros moszat mozgása, táplálkozása, emésztése, szaporodása.
Biológia 7. évfolyam
A sejtmag nélküli sejtmagvas egysejtűek sejtjeinek felépítése, működése.
A harasztok, nyitvatermők, zárvatermők szervezeti felépítése.
A szivacsok, csalánozók, gyűrűsférgek szervezeti felépítése, a vázképző sejtek, vándorsejtek, csalánsejtek működése.
A gerincesek törzsén belül, a halak, kétéltűek, hüllők, madarak és emlősök testfelépítése.
A tananyagban megismert néhány jellegzetes szerv működése.
Kémia 7. évfolyam
Különbségek a kémiai, fizikai, biológiai változások és tulajdonságok között.
A keverékek és a vegyületek elkülönítése.
Sav-bázis reakció: sav, bázis, savas, semleges, lúgos, indikátor, közömbösítés.
Oldódás és oldhatóság. Az égés feltételei, oxidáció, belső energia.
Kémia 8. osztály
Életfontosságú anyagok: a nátrium-klorid, a vas, a kalcium, a magnézium, a cink szerepe.
Az emberi szervezet építőanyagai és energiahordozói: zsírok, szénhidrátok, fehérjék.

II. A KÜLTAKARÓ ÉS A MOZGÁS 

Cél 
Ismerjék meg a tanulók 
–	bőrünk felépítését, csontvázunk csontjait;
–	a csontok kapcsolódási formáit;
–	a csontváz és az izomzat működését;
–	a mozgás szervrendszerének egészségmegőrzését,
–	a gyakori mozgásszervi betegségeket.
Tartalom 
Testünk kültakarója a bőr. A bőr felépítése és legfontosabb működései. 
Bőrünk egészségvédelme. 
A csontszövet tulajdonságai. 
Az emberi szervezet legfontosabb csontjai. 
A csontok felépítése. 
A csontok alakja, kapcsolódásuk különböző formái. 
A csontok és az izmok együttes működése a mozgás során. 
A leggyakoribb mozgásszervi betegségek.

Követelmények 
Ismerjék meg az ember bőrének felépítését, tudják a részeinek a nevét. 
Tudják, hogy a bőrünk bizonyos védelmet biztosít a mechanikai, vegyi, fény- és hőártalmak ellen. 
Ismerjék meg a testápolás főbb tudnivalóit, a bőr egészségmegőrzésének szabályait. 
Tudják a mozgásszervrendszer legfontosabb csontjainak a nevét, a csontok kapcsolódásának formáit (varrat, izület, összenövés). 
Ismerjék meg a vázizmok felépítését, a hajlító és a feszítő izmok működését. 
Tudják, hogy az izmok mozgásához energia szükséges. Az energia a tápanyagok elégetésével keletkezik. 
Ismerjék meg a csontvázrendszer egészséges fejlődéséhez szükséges táplálkozás követelményeit. 
Értsék meg a rendszeres mozgás jelentőségét a csontváz és az izomzat egészséges működésében.
Ismerjék a mozgásszegény életmód káros hatásait.

Koncentráció 
Környezetismeret 1–4. évfolyam 
A gyermek életműködésének főbb jellemzői.
A leggyakoribb gyermekkori betegségek.
Az egészséges életmód legfontosabb ismeretei.
A helyes táplálkozás Természetismeret 5–6. évfolyam
Biológia 7. évfolyam 
A hazai és a távoli tájak életközösségei témakörben megismert jellegzetes állatok kültakarója, a kültakaró típusok jellemzői. 
Fizika 7. évfolyam 
Az erő és az erő mérése.
Erő-ellenerő.
Egyszerű gépek, az emelő.
Kémia 7. évfolyam 
Különbség a kémiai, fizikai, biológiai változások, tulajdonságok között.
Az égés feltételei.
A belső energia. 
Kémia 8. évfolyam 
Elemek, szervetlen vegyületek: nátrium, kálium, kalcium, kalcium-karbonát, magnézium.
Életfontosságú anyagok: nátrium-klorid, vas, kalcium, magnézium, cink.
Az emberi szervezet építőanyagai és energiahordozói.

III.  AZ ANYAGCSERE 

Cél 
Ismerjék meg a tanulók 
	– az anyagcsere folyamatai közül a táplálkozás, légzés, keringés, kiválasztás szerveit; 
	– az anyagcsere szerveinek működését; 
	– az anyagcserében részt vevő szervek egészségmegőrzését. 

Tartalom 
A táplálkozás szervrendszere, és az emésztés folyamata.
Az egészséges táplálkozás szabályai.
Az ember légzőszerveinek felépítése, az egyes szervek működése. 
A légzőszervek betegségei. 
A vér összetétele, az egyes alkotórészeinek működése. 
Az ember vérkeringése, a kis- és a nagyvérkör. 
A vérkeringés gyakori betegségei, az egészségmegőrzés szabályai. 
A kiválasztás szervrendszere, az egyes szervek működése. 
A kiválasztó szervek betegségei.

Követelmény 
Ismerjék az ember táplálkozási szervrendszerének főbb szakaszait: szájüreg, garat, nyelőcső, gyomor, vékonybél, vastagbél, végbél, végbélnyílás. 
Tudják az ember fogtípusainak nevét, a fogak szerkezetét. 
Ismerjék meg az emésztőmirigyeket és az emésztőnedveket. Tudják, hogy a különböző tápanyagok az emésztőrendszer mely szakaszain bomlanak le, és hol szívódnak fel. 
Ismerjék a fogápolás szabályait. 
Szerezzenek ismereteket az emésztőszervek betegségeiről (fekély, székrekedés, hasmenés, vakbélgyulladás, gyomorrontás, bélférgesség) és a megelőzés formáiról. 
Tudják az ember légzőszervrendszerét alkotó szervek nevét (orrüreg, garat, gége, légcső, hörgők, hörgöcskék, léghólyagok) és a szervek működését. 
Ismerjék a gége szerepét a hangadásban. 
Tudják, hogy a gázcsere a léghólyagok felületén keresztül történik. 
Értsék meg a rekeszizom működését a kilégzés és a belégzés során. 
Ismerjék meg a leggyakoribb légzőszervi betegségeket (nátha, hurut, az orr- és arcüreg gyulladása, köhögés, asztma, tüdőrák), tudják a betegségek megelőzésének lehetőségeit. 
Tudják, hogy a vér folyékony kötőszövet, melynek fontos alkotórészei a vérnedv, a vörösvérsejtek, a fehérvérsejtek, a vérlemezkék. 
Ismerjék meg az egyes alkotórészek működését. 
Tudják az emberi szív felépítését és működését, értsék meg a vérkeringés lényegét, a kis- és a nagyvérkör szakaszait. 
Tudják, hogy a vér alkotórészei mely anyagok szállításában vesznek részt. 
Ismerjék meg a vér és a vérkeringés betegségeit, tudják a betegségmegelőzés formáit. Tudják az egyes értípusok nevét, az egészséges vérnyomás értékeit. Tudják a kiválasztó szervrendszer szerveinek a nevét és az egyes szervek működését. Szerezzenek ismereteket a kiválasztó szervek betegségeiről és a megelőzés formáiról. Tudják rajzban is kifejezni az anyagcserében részt vevő szerveket, szervrendszereket. 
Értsék meg, hogy az anyagcsere részfolyamatai (táplálkozás, légzés, keringés, emésztés, kiválasztás, anyagszállítás) egymással szoros kapcsolatban vannak.
Koncentráció 
Környezetismeret 1–4. évfolyam 
Az ember legfontosabb életműködései.
Gyermekkori betegségek. A betegségek megelőzése, a házi betegápolás szabályai.
Az egészséges táplálkozás és a helyes életmód. 
Természetismeret 5–6. évfolyam 
A zöldség- és gyümölcsfélék jelentősége az egészséges táplálkozásban. 
Biológia 7. évfolyam 
Az emlősállatok tesfelépítésének főbb jellemzői.
Az emlősállatok kültakarója, mozgása, légzése, táplálkozása.
Az élettelen környezeti tényezők.
A talaj, a víz, a levegő szennyezése, káros hatásai az élőlényekre. 
Kémia 7–8. évfolyam
A keverékek és a vegyületek elkülönítése. Oldás és az oldhatóság. Az égés feltételei. Sav-bázis reakciók.
Az emberi szervezet építőanyagai és energia hordozói: zsírok, szénhidrátok, fehérjék.
A levegőszennyezés. Az üvegházhatás.
A szmog.
A szén-dioxid reakciója a vízzel. 
Fizika 7. évfolyam 
Az erő és a mozgásállapot változása. A munka értelmezése. Nyomás a folyadékokban és a gázokban. Az égéshő. A mozgási energia fogalma.

IV. AZ EMBER SZAPORODÁSA ÉS EGYEDFEJLŐDÉSE 

Cél 
Ismerjék meg a tanulók
– a férfi és a női nemi szervek felépítését és működését;
– a megtermékenyítés folyamatát, a terhesség kialakulását;
– a nemi szervek higiénéjét;
– a nemi úton terjedő betegségeket; 
– az ember egyedfejlődésének főbb szakaszait, az egyes életkori szakaszok jellemzőit. 

Tartalom 
Az ember szaporodási szervrendszere, az egyes szervek felépítése, működése.
Az ember szaporodása, az ivarsejtképződés, a megtermékenyítés, a zigóta beágyazódása.
A nemi hormonok jelentősége.
Az ember életkori szakaszai.
A szaporodás egészségtana.

Követelmények 
Ismerjék meg a férfi és a nő nemi szerveinek felépítését, a szervrendszer egyes szerveinek működését. 
Tudják, hogy a petesejt a petefészekben, a hímivarsejt a herékben képződik.
Ismerjék a zigóta kialakulását és a beágyazódását.
Értsék meg, hogy az ivarmirigyek működését az agyalapi mirigy hormonjai szabályozzák.
Ismerjék a nemi hormonok termelődésének helyét és hatásait. 
Tudják a méh részeinek nevét, az egyes szervek szerepét a fejlődő magzat táplálásában, védelmében. 
Ismerjék a magzati fejlődés legfontosabb változásait. 
Tudják az ember életkori szakaszainak nevét (újszülöttkor, csecsemőkor, kisgyermekkor, óvodáskor, kölyökkor, serdülőkor, ifjúkor, felnőttkor, időskor), az egyes szakaszokra jellemző testi-lelki változásokat. 
Szerezzenek ismereteket a szaporodással kapcsolatos egészségtani tudnivalókról. 

Koncentráció 
Környezetismeret 1–4. évfolyam 
Az ember életkori szakaszai, testi változások az egyes szakaszokban. 
Az állatok szaporodása és fejlődése.
Természetismeret 5 -6. évfolyam
Biológia 7. évfolyam 
A tananyagban megismert emlősállatok szaporodása és ivadékgondozása. 
Összefüggések keresése az egyes élőlények utódainak száma és az ivadékgondozás között.
V. Az idegi és a hormonális szabályozás 

Cél 
Ismerjék meg a tanulók 
–	az életfolyamatok szabályozását;
–	az érzékszervek felépítését, működését;
–	a reflexek működését;
–	a hormonális szabályozást;
–	az idegi és a hormonális szabályozás zavarait. 

Tartalom 
Az életfolyamatok szabályozásának általános folyamata. 
Az agyvelő és a gerincvelő felépítése. 
Az érzékszervek jelentősége, a látás, a hallás, a szaglás, az ízlelés és a bőrérzékelés. 
A feltétlen és a feltételes reflex. 
Az idegi szabályozás zavarai. 
Az anyagcsere folyamatainak hormonális szabályozása. 
A hormonális szabályozás zavarai.

Követelmények 
Értsék meg, hogy a szabályozás biztosítja a szervezet belső környezetének állandóságát. 
Tudják, hogy a külső környezet változásaihoz való alkalmazkodást is a szabályozás biztosítja. 
Ismerjék az agyvelő, a gerincvelő felépítését és működésének alapjelenségeit. 
Tudják az ember érzékszerveinek nevét, felépítését, működését. 
Ismerjék, hogy a látás, hallás, szaglás, tapintás és a bőrérzékelés szervei mely ingereket fogják fel, hol történik az inger átadása, és hol vannak az érzékszervek központjai. 
Tudják az érzékszervek egészségmegőrzésének főbb szabályait. 
Ismerjék az idegrendszer felépítését, fő részeit. 
Tudják rajzban is kifejezni az idegsejteket. 
Szerezzenek tapasztalatokat a feltételes és feltétlen reflexek működéséről, tudják, hol vannak a kétféle reflex központjai. 
Tudják, hogy az agykéreg az akaratlagos működések központja. 
Ismerjék a környéki idegrendszer elhelyezkedését, tudják a működésének alapjelenségeit. 
Fizikai és kémiai ismereteikre támaszkodva tudják értelmezni az idegsejtek ingerületvezetését. 
Ismerjék az idegrendszer egészségmegőrzésének főbb szabályait, az élvezeti és a kábítószerek káros hatásait. 
Ismerjék a belső elválasztású mirigyek közül az agyalapi mirigy, a pajzsmirigy, a hasnyálmirigy szigetek és a mellékvese elhelyezkedését. 
Tudják a belső elválasztású mirigyek által termelt hormonok nevét és a hormonok hatásait. 
Tudjanak hormonális működés zavaraira utaló betegségeket.

Koncentráció 
Fizika 8. évfolyam 
Az elektromos alapjelenségek. Az elektromos töltés. 
Fényforrások, a fény egyenes vonalú terjedése. 
A lencsék képalkotásának kísérleti vizsgálata. 
A domború és a homorú lencsék alkalmazási lehetőségei. 
A fehér fény színeire bontása. A testek színe.
Kémia 7. évfolyam 
Életfontosságú anyagok: nátrium-klorid, vas, kalcium, magnézium, cink.
Kémia 8. évfolyam 
Az emberi szervezet építőanyagai.

A továbbhaladás feltételei 
Ismerjék az ember testét felépítő szervrendszerek és szervek nevét, azok főbb működéseit. 
Tudják az egyes szervrendszerek egészséges működésének feltételeit, az egészségmegőrzés alapvető szabályait. 
Tudják, hogy egészséges életmóddal, helyes táplálkozással, környezetük tisztaságával sok betegség megelőzhető. 
Ismerjék az ember életkori szakaszait és azok főbb testi és lelki változásait. 
Tudják, hogy az ivarszervek fejlődése nem azonos ütemben történik a többi szervrendszerével. 
Értsék meg, hogy az egyes emberek egyedfejlődése nem azonos ütemben történik, az azonos életkorúak között jelentős eltérések lehetnek. 
Legyenek toleránsak a fogyatékos emberekkel szemben. 
Tudjanak néhány egyszerű élettani vizsgálatot elvégezni és azok eredményeit helyesen értelmezni. 
Legyenek képesek az ismeretterjesztő irodalmat és az elektronikus eszközök információit önállóan is felhasználni, a megszerzett információkat értékelni.

Az ellenőrzés, értékelés, osztályozás alapelvei a biológia tanításában 
Az ellenőrzés, értékelés során visszajelzést keresünk arról, hogy a tanulók milyen szinten sajátították el a tananyagot, hogyan teljesítették a kerettantervben részletesen kifejtett követelményeket. 
Az ellenőrzés módszereinek alkalmazásakor törekedjünk arra, hogy azok legyenek változatosak és terjedjenek ki a tanulók valamennyi tanórai (esetenként tanórán kívüli) tevékenységeire. Mindez történhet a tanulók munkájának folyamatos megfigyelésével, szóbeli ellenőrzéssel (feleltetéssel), írásbeli ellenőrzéssel. 
Az ellenőrzést kövesse mindig az értékelés, mely akkor objektív, ha a kerettantervben és a helyi tantervben pontosan kidolgozott és részletezett követelményeket viszonyítjuk a tanuló szóbeli vagy írásbeli teljesítményéhez. 
A tanulók munkájának értékelése történhet szóban, írásban, vagy kifejezhetjük a követelményekhez való viszonyítást érdemjegyek formájában is. A követelmények 90 %-os teljesítése már ötös osztályzatnak felel meg. 
A rendszeres ellenőrzés, értékelés kellően motiválhatja a tanulókat arra, hogy teljesítményüket a kitűzött követelményekhez (tanítási-tanulási célokhoz) közelítsék. A biológia tantárgy tanítása során fontos feladat az önellenőrzés, önértékelés képességének kialakítása is, amely a személyiségfejlesztés sajátos eszköze.