APÁCZAI KERETTANTERVCSALÁD

MŰVÉSZETEK
VIZUÁLIS KULTÚRA

1–8. osztály

GYŐR, 2004

1–4. ÉVFOLYAM 
CÉLOK ÉS FELADATOK
A vizuális kultúra tanításának célja, hogy a művészeti alkotások értelmezésével fejlessze a tanulók vizuális megismerő-, befogadó- és alkotóképességét. A tantárgy célja nem csupán a kézügyesség fejlesztése. A művészeti látvány észlelésén, megfigyelésén és megbeszélésén keresztül fejlődik a tanulók szókincse, kommunikációs készsége, gondolkodása, emlékezete, logikai készsége, esztétikai érzéke, sőt érzelmi élete is gazdagodik. Ez a komplex hatás nemcsak az alkotóképességekre hat pozitívan, hanem a tanulók szellemi gazdagodását is elősegíti. Az a cél, hogy a megismert műalkotás motiváló legyen, témája, színe, stílusa, kompozíciója stb. felkeltse a tanulók érdeklődését, kíváncsiságát, hozzásegítse a tanulókat a vizuális művészeti alkotások mélyebb átéléséhez, értelmezéséhez, és ezáltal maradandó élményt hagyjon bennük. Kíváncsiságukat élménygazdag, érdekes feladatokkal kelthetjük fel, és ezeken keresztül vezethetjük be őket a művészet birodalmába. Az a cél, hogy gondolkodtató, tartalmas, de ugyanakkor élményszerű, játékos feladatokat adjunk a tanulóknak, mert így jobban fejlődik a műalkotások iránti érzékenységük, és azok a képességek, készségek, amelyek a vizuális kommunikáció magasabb szintű műveléséhez, a látható világ használatához, alakításához, a kreativitás fejlesztéséhez szükségesek. Az a cél, hogy a képességek fejlesztése ne csak a hagyományos képző- és iparművészeti ágakon keresztül történjen. Fontos, hogy a tanulók térábrázoló képessége, formaérzéke, szín- és anyagismerete mellett fejlődjön az esztétikai- ítéletalkotási képességük, az ízlésük, kreativitásuk, képi gondolkodásuk és értékrendjük. Mivel a képzőművészet, a vizuális kommunikáció, illetve a tárgy- és környezetkultúra területei a különböző életkorokban, sőt személyenként is eltérő mértékben képesek kifejteni motiváló hatásukat, és különböző képességek fejlesztését teszik lehetővé, ezért célunk a differenciált tevékenykedtetés alkalmazása. 
Mindezek együttesét a művészeti nevelés során valósítjuk meg, amelynek értékközvetítő és -teremtő, egyben személyiségformáló szerepe igen jelentős. Mi a művészeti nevelés célja? Fogékonnyá teszi a lelket, majd az értelmet annak érdekében, hogy a művészet élvezete igazi élménnyé válhasson mindenki számára, és a tanulók nyitottan, átéléssel és megértéssel, esztétikai fogékonysággal álljanak a műalkotások és az élet szépségei előtt. A vizuális kultúra megfelelő szintű tanítása meghatározó ismeretszerzési és -feldolgozási eszközt biztosít a többi műveltségi terület oktatásához, és hatással van azok elsajátításának színvonalára is. 
A művészetekkel való foglalkozás megszépíti, feltölti, érzelmekkel gazdagítja a lelket. Már óvodában is nagyon szeretnek a gyerekek rajzolni, festeni, egyszerű tárgyakat készíteni, és erre a meglévő tudásra alapozva lehet felépíteni – a felfelé egyre bővülő – ismeretanyagot. 
Az 1– 4. osztályban a vizuális nevelés célja az érzelmi nevelés, a kreativitás, az esztétikai érzékenység fejlesztése mellett a vizuális szókincs bővítése, a megfigyelőképesség fejlesztése a spontán rácsodálkozástól, gyönyörködéstől a képolvasásig. Tudjon véleményt mondani a látványról, és tudja továbbgondolni, továbbalakítani, ezáltal a képzeletét fejleszteni! 
Fejlődjön a tér-, arány- és színérzék, az idő- és mozgásábrázolás, ismerjék meg a tanulók az alkalmazott eszközök, anyagok helyes használatát! 
Éves óraszám 
Évfolyam 	1. 	2. 	3. 	4. 	5. 	6. 	7. 	8. 	
Heti óraszám 	1,5 	1,5 	2 	1,5 	1,5 	1,5 	1 	1 	
Éves óraszám 	55 	55* 	74* 	55* 	55 	55 	37 	37 	

* A tantárgyi tanterv óraterv ajánlatát az egyes évfolyamokhoz hozzárendelt szabadon tervezhető órakerettel van mód biztosítani. 

Fejlesztési feladatok 
A képességek fejlesztése három fő képzési területen folyik. 
Képzőművészet: műalkotások megismerése, olvasása, beszélgetés a műről, érzések kifejezése véleményalkotással. Hangsúlyozni kell az aktív szemlélet jelentőségét, hiszen tanításunk lényege, hogy tapasztalati úton, saját alkotásain keresztül jusson el a műalkotások megértéséhez és élvezéséhez. 
Vizuális kommunikáció: a vizuális megismerést szolgáló gyakorlati tevékenységek (rajz, festmény, szobor, tárgy) és a vizuális közlések elemzése. Tudjanak a tanulók képi közléseket, jeleket, ábrákat, természeti látványt, formát értelmezni, térben tájékozódni! 
Tárgy- és környezetkultúra: a közvetlen környezet (lakóhely, otthon, iskola) épületeinek és tárgyainak megismerése, elemzése, környezetalakító tevékenységek végzése, használati tárgyak tervezése és készítése! 
Értsék meg a kultúra és a környezetvédelem fontosságát! Tudjanak örömet szerezni másoknak egy saját maguk által készített tárgy alkotásával! 
A MEGISMERŐ- ÉS A BEFOGADÓKÉ-PESSÉGEK FEJLESZTÉSE 

Közvetlen tapasztalás útján szerzett élmények feldolgozási képessége, motoros készségek 
A vizuális nevelés gyakorlati tevékenységeinek egyik célja az érzéki tapasztalás, a környezettel való közvetlen kapcsolat fenntartása, erősítése. Fejlődjön a tanulók esztétikai érzéke, legyenek kíváncsiak, nyitottak különböző esztétikai élményekre, fejlődjön szépérzékük, tudják megkülönböztetni az ízlésest az ízléstelentől! Találják meg a látványban rejlő szépséget, alakuljon ki a látványok élvezetének képessége. 
– Gyűjtsenek közvetlen tapasztalatokat különböző látványról (textúra, szín, méret, térbeli elrendezés, mozgás)! Tudatosítsák az érzékelés különböző formáinak (látás, tapintás, hallás, kinetikus stb.) kapcsolatát! Vegyenek észre a látványban minél több részletet, majd próbálják alkotásaikban megörökíteni! A megfigyelőképesség fejlesztésével párhuzamosan a manuális készség életkornak megfelelő fejlesztése is cél. 
–A tapasztalatok, élmények felhasználásával alkossanak szubjektív kompozíciókat, melyek a vizuális emlékezetüket és a kreativitásukat fejlesztik! 

Ismeretszerzési képességek – tanulási képességek – térbeli tájékozódás 
A fejlesztés átfogó célja, segíteni a tanulókat abban, hogy képesek legyenek a nagy mennyiségű képi információt, valamint az őket érő számtalan spontán vizuális hatást minél magasabb szinten kritikusan feldolgozni, a megfelelő szelekciót elvégezni, értelmezni, arról önálló véleményt megfogalmazni, különös tekintettel azokra a látványokra, műalkotásokra, amelyek esetében az értelmezés nem teljesen magyarázható a textualitás modellje alapján. 
A vizuális kultúra feladatai segítik a vizuális információk formáinak és lelőhelyeinek megismerését (újság, könyv, plakátok, internet, kiállítások stb.).

Kommunikációs képességek 
A fejlesztés célja a művészi és a köznapi vizuális közlések értelmezésének segítése, a kifejezés árnyaltságának fokozása, a környezet információinak felfogása, jelek, szimbólumok jelentésének megértése és értelmezése. 
	– Egyre magasabb szinten alkalmazza a tanuló a vizuális „nyelv” alapelemeit (pont, vonal, folt, forma, tónus, szín stb.) a közlő, kifejező szándékú alkotásokban! 
	– Képes legyen a tanuló egyéni kifejezésmóddal, saját stílusban élmények, látványok feldolgozására! 
	– Tudja alkalmazni a megismert formákat egyéni hangvételű alkotásaiban (formai, színbeli átírás, átalakítás, torzítás, részek összekeverése stb.)! 
	– Fejlődik a kompozíciós készsége (ritmikus felületek, térkitöltés, képkivágás, lényegkiemelés, szimmetria). 
– A síkbeli megjelenítés mellett alkalmazza a térbeli megjelenítés módszereit (vázlatok, tanulmányrajzok készítése)! 

KREATIVITÁS 
Alkotóképességek 
A vizuális nevelés kiemelt fontosságú feladata a kreativitás működtetése, illetve fejlesztése. A fejlesztés célja az örömteli, élményt nyújtó, a személyes megnyilvánulásnak legnagyobb teret adó alkotótevékenység megszerettetése, ezáltal a motiváció fokozása. A tanulók alkotóképessége, kreativitása a korosztály érdeklődéséhez közel álló feladatokkal fejleszthető. Kreatívvá és sikeressé csak az a gyermek válhat, aki kipróbálhatja ötleteit, és kialakíthatja egyéni stílusát. A gyermek művészete a játék, ezért ezen keresztül lehet megszerettetni vele a műalkotásokat, és ezáltal válhat később műélvező felnőtté. A játékban utánozza a felnőtteket, játékvilágot épít fel magának, és ezzel fejleszti képzeletét. Azáltal, hogy eljátssza a dolgokat vagy megrajzolja a formákat, egyúttal életre is kelti azokat. A lelkesedéssel, örömmel végzett munka és a jó hangulat a sikeres és eredményes munka feltétele. 

Problémamegoldó képesség 
A spirális felépítésnek megfelelően a feladatok fokozatosan önálló megoldása bizonyos rutinok, készségek kialakításával kezdődik. 
Ismerje fel a tanuló az adott vizuális problémát, tudja értelmezni, majd találékonyan, leleményesen megoldani! Tudja az adott problémát saját képzeletével kiegészíteni, alkotó módon átalakítani, eredeti alkotásokat létrehozni! 
ÖNISMERET, ÖNÉRTÉKELÉS, ÖNSZABÁLYOZÁS 
A vizuális nevelés gyakorlati tevékenységének szinte mindegyike – eredeti céljától függetlenül is 
– személyiségfejlesztő hatású. Motiváló hatásuk mellett segítik az érzelmi gazdagodást, az empátiát, az intuíciós fejlesztését, az önálló ízlés, a belső igényesség kialakulását. 
Ha a vizuális kultúra tantárgy feladatai érzelmileg közel állnak a tanulóhoz, ha bátran kísérletezhet egy-egy témával, technikával, egyéni anyaghasználattal, akkor növekszik alkotóképessége és kreativitása. 
Ha sikerélményhez juttatjuk, dicsérettel, szereplési lehetőségekkel, egyedi megbízásokkal, akkor növekedhet a tanuló tettrekészsége, aktivitása, kitartása, és ezáltal egyre jobb, majd kiemelkedő eredményeket érhet el. 

1. ÉVFOLYAM 
Éves óraszám: 55 óra 
	TÉMAKÖRÖK,TARTALMAK 	TANULÓI TEVÉKENYSÉGEK 	
	vizuális nyelv, fogalmak 	kreativitás, alkotás 	megismerés, befogadás 	
Képzőművészet	A vizuális nyelv alapelemeinek (pont, vonal, folt, forma, tónus, szín) helyének meghatározása. A formák, a vonalfajták, fő- és mellékszínek megnevezése, a színárnyalatok megkülönböztetése. Kiemelés mérettel és színnel. 	Történetek, versek, kitalált dolgok vizuális megjelenítése. Átélt, elképzelt vagy hallott esemény vizuális megjelenítése. Kitalált történet eljátszása közösen készített bábokkal. Az évszakok jellemző színeinek festése. Tárgyak, egyéb formák megszemélyesítése. 	Műalkotások és tanulói munkák szemlélése. Beszélgetés a látott formákról, színekről, elrendezésről (képolvasás). Közös beszélgetés a látványról, formákról, színekről (rácsodálkozás, gyönyörködés, véleményalkotás). A legjellemzőbb külső tulajdonságok kiemelése. Versek és mesék cselekményének és szereplőinek megfigyelése és jellemzése. 	
Vizuális kommunikáció	Pontok, vonalak, foltok játékos alkalmazása a képeken. A jelek vizuális tulajdonságai (forma- és színegyszerűsítés). Tér-idő észlelése. A formák térkitöltő szerepe, a minták elrendezése a síkon. 	Érdekes felület képzése a vizuális alapelemek változatos alkalmazásával (sűrűsödés, ritkulás, fedés, rétegződés, vékony, vastag, egyenes és hullámzó vonalak). Tárgyak és élőlények ábrázolása jellegzetes vonásainak kiemelésével. Egyszerű közlő ábrák készítése. Ritmikus felületek, mintasorok tervezése (pl. csomagolópapír). 	Szabadkézi rajzolás, ismétlődés, ritmikus felületek megfigyelése (formák, arányok, színek, felületek). Jelek, ábrák gyűjtése, válogatása. A néma beszéd (testmozgások, gesztusok) szavakba foglalása. Sorrendiség, időbeliség észlelése. Elemi térviszonyok megfigyelése, megbeszélése (lent-fent, jobbra-balra, elől-hátul). 	
Tárgy-és környezetkultúra 	Forma- és színismétlések, ritmusok. Díszítőminták. Környezetalakító tevékenység. 	Egyszerű tárgyak (pl. játékok) készítése elképzelés alapján és mintakövetéssel. Teremdekoráció az évszakokhoz, ünnepekhez kapcsolódó saját készítésű képekkel, tárgyakkal. 	Tárgyak formája és rendeltetése közötti összefüggés felfedezése, megbeszélése, tudatosítása. Eszköz nélkül végzett anyagalakítás. 	

MEGISMERTETÉSRE, ELEMZÉSRE AJÁNLOTT MŰALKOTÁSOK 
Mezopotámiai pecsétnyomó formák; Szerencsét hozó kék víziló (egyiptomi szobor); Paul Klee: Parányi mese egy parányi törpéről; Paul Cézanne: Húshagyókedd; Georges Seurat: A cirkusz; Albrecht Dürer: Virágok; Czóbel Béla: Fiú labdával; Egry József: Vihar után.

TECHNIKÁK, ANYAGOK 
– Ceruza, színes ceruza, filctoll, kréta.
–Vízfestés, ecsettel és ujjal.
–Vegyes technikák: kréta és festék, filctoll és

színes ceruza. 
– Mintázás agyagból, plasztilinből. 
–Tárgykollázs, konstruálás, anyagalakítás, hajtogatás, vágás (pl. papírból, textilből). 
– Nyomatkészítés: levélnyomat, krumplinyomat, frottázs. 

2. ÉVFOLYAM 
Éves óraszám: 55 óra 
	TÉMAKÖRÖK,TARTALMAK 	TANULÓI TEVÉKENYSÉGEK 	
	vizuális nyelv, fogalmak 	kreativitás, alkotás 	megismerés, befogadás 	
Képzőművészet 	Egyszerű vonal-, folt-, színritmusok. Fő- és mellékszínek megkülönböztetése. A formák, színek elrendezése. Egyensúly, szimmetria, képi kiemelés. Többféle vizuális minőség alkalmazása egy képen belül (színárnyalatok, vonalvastagság, szabályos és szabálytalan, kicsi és nagy forma). 	A zene hangulatának kifejezése mozgással, gesztusokkal, ecsetkezeléssel és színekkel. Történetek, versek, mesék, kitalált dolgok és események vizuális megjelenítése rajzban, festményben, szoborban. Térviszonyok megfigyelése és alkalmazása, térbeliség érzékeltetése takarással. 	Az alkotómunkák témáihoz, hangulatához illeszkedő műalkotások megfigyelése, legfontosabb tulajdonságainak, jellemzőinek összegyűjtése (téma, szereplők, anyag, forma, szín, felület, térhatás, hangulat). A legismertebb festészeti műtípusok (pl. portré, tájkép) megismerése. A körplasztika és a dombormű jellemzőinek összehasonlítása (azonosságok és különbségek kiemelése). Néhány festmény és szobor alkotójának és a mű címének megnevezése. 	
Vizuális kommunikáció 	Vonalfajták (vékony-vastag, egyenes-görbe, szabályos-szabálytalan stb.) és a különböző vonalkarakterek megjelenítése. Különböző tónusok, sötét-világos kontraszt alkalmazása a formák kiemeléséhez. A síkbeli ábrázolás elemei (pont, vonal, folt, szín). A betű mint jel. 
Képírás. 
Titkosírás. 	Élőlények, tárgyak ábrázolása közvetlen szemlélet és emlékezet alapján. Valóságtól eltérő, furcsa, mesebeli formák, karikatúrafigurák tervezése. Mimika, grimasz tanulmányozása, utánzása, megjelenítése, felhasználása az élményfeldolgozásban. Vers, mese főszereplőjének karakteres kifejezése forma- és színtúlzásokkal. A tulajdonságok és a színek. A sötét-világos foltok formaképző, formakiemelő szerepének alkalmazása. Egyszerű képi jelek tervezése (pl.: tantárgyak jele, saját tulajdonjel). 

	Tárgyak, anyagok gyűjtése, megfigyelése, külső tulajdonságainak összehasonlítása megadott szempontok alapján (anyag, jellemző forma és szín, változás, átalakulás). Karakteres emberi gesztusok (testbeszéd, mimika) olvasása és értelmezése. Átélt, elképzelt vagy hallott esemény (vers, mese) vizuális megjelenítése. A hangulat és a mimika közötti összefüggés megfigyelése. Egyszerű közlő ábrák, mindennapi magyarázó rajzok, jelek értelmezése, megfejtése (pl. tankönyv ábrái). 	

	TÉMAKÖRÖK,TARTALMAK 	TANULÓI TEVÉKENYSÉGEK 	
	vizuális nyelv, fogalmak 	kreativitás, alkotás 	megismerés, befogadás 	
Tárgy-és környezetkultúra	A tartalom és forma összhangja. A tárgyak funkciónak megfelelő használata. Funkcionális és díszítő formálás. Díszítőminták. 	Tárgyak készítése könnyen alakítható anyagokból (papír, textil, természeti formák). Síkbábok, origami formák, karácsonyi füzérek, farsangi álarcok és díszek, gyöngyfűzés és egyedi ajándékok készítése. 	Összefüggés keresése a köznapi és ünnepi tárgyak formája, színe, díszítése, anyaga és rendeltetése között. Tárgyak csoportosítása megadott szempontok szerint. Játékok elemzése. 	
		Csomagolás készítése mintakövetéssel. 		

MEGISMERTETÉSRE, ELEMZÉSRE AJÁNLOTT MŰALKOTÁSOK 
Kandinszkij: Panel; Würtz Ádám: Meseillusztráció; Henri Rousseau: A víg tréfamesterek; Szyksznian Wanda: Lovas kép; Vincent van Gogh: Országút éjjel, Napraforgó; Leonardo da Vinci: Anghiari csata (részlet); Picasso: Paloma arcképe; Borsos Miklós: Női portré.

TECHNIKÁK, ANYAGOK 
– Ceruza, színes ceruza, golyóstoll, kréta, olaj
pasztell. –Vízfestés és vegyes technikák. 
	– Formálás agyagból, plasztilinből (pl. mintázás, hurkafelrakás, formába nyomás, pecsételés). 
	– Origami jellegű papírhajtogatás. 
	– Papírvágás, ragasztás. 
	– Dúckészítés, nyomtatás, nyomhagyás (pl. papír, termés, levél). 
	– Egyszerű bábkészítési technikák (pl. síkbáb, ujjbáb, hengerbáb). 
	– Konstruálás talált tárgyakból (pl. termésekből, dobozokból, textilből). 

3. ÉVFOLYAM 
Éves óraszám: 74 óra 
	TÉMAKÖRÖK, TARTALMAK 	TANULÓI TEVÉKENYSÉGEK 	
	vizuális nyelv, fogalmak 	kreativitás, alkotás 	megismerés, befogadás 	
Képzőművészet 	Vonal-, folt-, forma- és színritmusok. A 12 tagú színkör megismerése és a színárnyalatok kikeverése. A színek hangulati hatása. Kompozíciós megoldások (szimmetrikus, középpontos, átlós). Az anyagok felületének kifejezése különböző pont- és vonalsűrűséggel (textúra-faktúra). Mintázás: dombormű és körplasztika. 	Az egyéni és közös élmények feldolgozása rajzban, festményben, plasztikában. Képalakítás csoportmunkával (pl. víz alatti város, akvárium). Térbeliséget és mozgásfázisokat bemutató tanulmányrajzok készítése (oldal-, elöl-, hátulnézet). Állókép-mozgókép. Jellegzetes mozdulat kiemelése (holtpont). Különböző vonalminőségek és tónusok kialakításával változatos felületek leutánzása grafikai eszközökkel és kitalált minta tervezése. Gipszlenyomat készítése: a pozitív és negatív forma megkülönböztetése. A képzelőerő fejlesztése a valóságos formák különös, furcsa társításával. 	Különböző események átélése, és az élmények szóbeli megfogalmazása (a történet hangulata, helyszín, a főszereplő jellemzése, érdekes részletek stb.). Műalkotások, természeti látványok megfigyelése, leírása, esztétikai minőségeinek jellemzése. Műalkotások összehasonlítása adott szempontok szerint (pl. téma, hangulat, színek, a kiemelés módja, az ecsetkezelés módjai, műfaj, technika). Egyes képzőművészeti műfajok: festészet, szobrászat és műtípusok (tájkép, csatakép, kisplasztika) jellemzőinek megbeszélése és kiemelése. Néhány tanult műalkotás alkotójának és a mű címének ismerete. A gipszöntés technikájának megismerése. Könyvtárhasználat. Kiállítás, helytörténeti gyűjtemény megtekintése. 	
Vizuális kommunikáció 	Egyszerű közlő ábrák értelmezése és készítése. A jellemző nézet és a forma jele. A körvonal és a folt. A forma egyszerűsítése foltra. A folt mint a felület betöltésének eszköze. A befoglaló forma. A képregény rajzolásának jellegzetességei: közelkép, 	Egyszerű természeti vagy mesterséges tárgy ábrázolása látvány szerint, majd elöl- és oldalnézetből (pl. játékbaba, autó). Tervezés az egyszerűsített formával. Fantáziálás: körvonaltól a belső részletekig. Dekoratív díszítőfelület tervezése (papírdúc).	Különböző tárgyak külső jegyeinek összehasonlítása, a tárgyak vizuális jellemzőinek megállapítása (sík vagy térforma, áttört vagy tömbszerű, szögletes vagy gömbölyű stb.). A művészi átalakítás jellemzői: formaredukció. Példák keresése a népművészetben,	

	TÉMAKÖRÖK, TARTALMAK 	TANULÓI TEVÉKENYSÉGEK 	
	vizuális nyelv, fogalmak 	kreativitás, alkotás 	megismerés, befogadás 	
Vizuális kommunikáció 	távolkép, időrendiség. A térbeliség megjelenítése síkon. Tömeg-alaprajz. Tájékozódás az alaprajzon, jelek olvasása. Piktogram, felül- és oldalnézet, formaredukció 	Élmények, változások, események ábrázolása képsorokkal (képregény). Egyszerű összefüggések ábrázolása magyarázó rajzzal. Konkrét útvonal megrajzolása emlékezetből. Elképzelt tér ábrázolása felülnézetből, esetleg makettjének közös elkészítése (pl. vár alaprajza és tömege, különleges, titkos varázstérkép). 	a képzőművészetben és a mesékben. Az esemény sorrendjének értelmezése fázisrajzok alapján. Képes történetek régebbi korokból (pl. a firenzei Paradicsomkapu). Képi információk értelmezése: egyszerűség, érthetőség, a jelek és a jelentés viszonya. Tájékozódás a lakóhelyen és környékén. Egyszerű alaprajzok és térképek olvasása, értelmezése. Az alaprajz fogalmának megismerése. A felülnézeti ábrázolás jellegzetességeinek felfedezése. Nagyítás, kicsinyítés, arányok tanulmányozása. 	
Tárgy-és környezetkultúra 	A használati tárgyak külső megjelenése és funkciója (használata) közti összefüggés. Anyagszerűség. A tervezés eszköze a vonal. Vázolás a befoglaló formától a részletekig. 	Egy elképzelt funkciónak megfelelő egyszerű tárgy tervezése (vázlatok, működés, fázisok). A tárgyalkotó folyamat végigvitele az ötlettől a megvalósításig. Környezetalakító tevékenység (pl. a terem átrendezése). Ajándék készítése gyöngyből, textilből. 	Formaelemzés: használati tárgyak, játékok. A játékok anyagainak megfigyelése (természetes és mesterséges). Régi és mai tárgyak képen és a valóságban. A funkcionális, használható tárgy készítésének szabályai (közös beszélgetés). Néhány tárgy készítésének lépései, a tárgyalkotás folyamatának megbeszélése vagy megnézése filmen. 	

MEGISMERTETÉSRE, ELEMZÉSRE AJÁNLOTT MŰALKOTÁSOK
Ferenczy Noémi: Teremtés, Kalotaszegi világfa; Giotto: Krisztus születése; Michelangelo: Ádám teremtése, Brüggei Madonna; Fényes Adolf: Testvérek; Ferenczy Károly: Kődobáló fiúk; Glatz Oszkár: Birkózó fiúk; Picasso: Az első lépések; Leonardo: Tanulmányrajz a madár repüléséről; Limbourg testvérek: Kalendárium Berry herceg hóráskönyvéből; Diósgyőri vár; Wágner Sándor: Dugovics Titusz önfeláldozása; id. Pieter Bruegel: Gyermekjátékok. 
TECHNIKÁK, ANYAGOK 
	– Ceruza, színes ceruza, filctoll, kréta, golyóstoll. 
	– Festés temperával, vízfestékkel. Vegyes technika (kréta, festék). Viaszkarc. 
	–A mintázás újabb technológiai változatai: építés lapokból szabásminták alapján, díszítés nyomhagyással. 
	– Különféle tárgy- és anyagnyomatok, kollázstechnikák. 
	– Papírtárgyak, papírmunkák (kivágások, papírmetszetek, mozaik, kollázs). 
	– Konstruálás különböző modellező anyagokból (textil, papír, agyag, talált tárgyak, termések). 
	– Ismeretek a megismert műalkotás-technikákról (akvarell, olajfestmény, kő, agyag-, bronzszobor). 

TOVÁBBFEJLESZTÉSI ALAPOK 
Az első, második és harmadik évfolyam végén a kerettanterv nem határoz meg kimeneti követelményeket. 
Az első három év programjában a vizuális kultúra tanításának elsőrendű célja, hogy a tanulók örömmel vegyenek részt az alkotómunkában. Érdeklődéssel, kíváncsian figyeljen környezetére és a feladatokra, törekedjen élményeit, elképzeléseit minél érdekesebben és változatosabban megörökíteni! Szívesen kísérletezzen új technikákkal! Ne végeredmény-centrikusan, hanem folyamatában értékeljük a feladatok elvégzését! 

4. ÉVFOLYAM 

Éves óraszám: 55 óra 
	TÉMAKÖRÖK, TARTALMAK 	TANULÓI TEVÉKENYSÉGEK 	
	vizuális nyelv, fogalmak 	kreativitás, alkotás 	megismerés, befogadás 	
Képzőművészet 	Ellentétek ismerete és alkalmazása az alkotásban: színkontraszt, vonalkontraszt, tónuskontraszt. Színkeverés: derítés, tompítás. Kiemelés forma- és színminőséggel, mérettel, elhelyezéssel, kontraszttal, vonalvastagsággal. A színek hangulati hatása. Tulajdonságok kifejezése színekkel. Kompozíciós eljárások. Egyensúly és feszültség. Szimmetria és aszimmetria. 	Képek, látványok, események leírása, a leírás alapján kép készítése. Élmények, emlékek, gondolatok feldolgozása közös alkotásokban (pl. utcakép). Csoportmunka: színtorony vagy színpiramis festése. Adott műalkotás vagy festmény dramatikus eljátszása közösen (megmozdul a szobor, hogyan folytatódik a kép cselekménye, mire gondol a főszereplő). Képek, tárgyak jelentésmódosítása formaátírással, átszínezéssel, megszemélyesítéssel. Szokatlan forma kialakítása a különböző részletek egy képpé formálásával. 	Műalkotások csoportosítása különböző szempontok alapján. Műalkotások származási helyének megkeresése térképen. Elemző beszélgetés műalkotásokról. Képzőművészeti alkotások leírása, a legfontosabb vizuális nyelvi, kompozíciós hatás értelmezése. Egyes képzőművészeti műtípusok jellemzői (tájkép, életkép, történelmi kép, illusztráció, csendélet, portré, enteriőr, lovas szobor, kisplasztika). Műalkotások elemzése az adott vizuális témákhoz kapcsolódóan (motiválás, hangulatkeltés). Emberi karakterek, jellemek és magatartásformák megfigyelése a művészi ábrázolásokban. Néhány festmény, grafika és szobor szerzőjének és a mű címének ismerete. 	
Vizuális kommunikáció 	Egyszerű közlő ábrák értelmezése, készítése. A formák és a színek kifejező elrendezése a képmezőben. A térbeliség hangsúlyozásának eszköze a formakövető tónusozó vonal. Fény-árnyék megfigyelése és érzékeltetése tónusfokozatokkal. Formaegyszerűsítés – a forma jele. 	Tervezés a leegyszerűsített formák felhasználásával (pl. memóriajáték, virágdominó, emblémák). A színek hangulati hatásának alkalmazása az évszakok bemutatására (naptárlapok, évszaktündér tervezése). Természet utáni tanulmányok készítése természeti formákról. A modellek rálátásos ábrázolása megfigyelés	Fényképek, újságképek, reklámképek csoportosítása, „olvasása”, értelmezése. Márkajelek, emblémák viseletünkben. Térkifejezési módok: a takarás, a lejjebb-feljebb helyezés, előtér-háttér. A felülnézet. A formakarakter és a részletek megfigyelése, magyarázó rajzok, metszetek, nagyított részletek és folyamatábrák elemzése. 	

	TÉMAKÖRÖK, TARTALMAK 	TANULÓI TEVÉKENYSÉGEK 	
	vizuális nyelv, fogalmak 	kreativitás, alkotás 	megismerés, befogadás 	
Vizuális kommunikáció 	A sötét-világos, hideg-meleg színkontrasztok figyelemfelhívó jellege. Pozitív-negatív forma. 	alapján (szín- és tónusos megjelenítés). Csendélet festése. Dekoratív felület tervezése a valóságos forma egyszerűsítésével, továbbgondolásával. Érdekes faktúrák kialakítása pontok, vonalak és foltok segítségével. A jelalkotó forma: vonal és színredukciók. Tervezés a látványtól az ábráig. Egyszerű térosztásokat közlő alap- és térképvázlatok készítése. A fekete-fehér kontrasztra épülő szimmetrikus papírkivágás készítése. 	Magyarázó rajzok, folyamatábrák értelmezése. Az ábra és a látvány kapcsolatának elemzése. A színismeretek összefoglaló áttekintése. Sík- és térformák jellemzői. 	
Tárgy-és környezetkultúra 	Az egyéni stílus jellemzői. A rendeltetés, az anyag, a forma, a díszítés és a méret összehasonlítása, a célnak megfelelő megválasztása. Forma- és színritmus. Az épület külső kifejezőeszközei: méret, tömeg, tagoltság, anyag, hely. Homlokzat- és alaprajz. Illúzió a térábrázolásban. Optikai csalódások, lehetetlen, kétértelmű helyzetek. 	Egyéni igényt kielégítő tárgyak készítése. A mintaképzés különböző lehetőségeinek megismerése és alkalmazása különböző textiltervek készítésénél (pl. kockás anyag). Emblémák, piktogramok tervezése. Környezetalakító tevékenység: az utcakép közízlést formáló dekorációi. Egyszerű tárgy, épület modellezése. Makett készítés szabásminta alapján. Egyszerű tömeg, az alaprajz és a homlokzat egyeztetése. Álomképszerű jelenet tervezése valóságos és kitalált formák összekeverésével (pl. fantáziaváros, élet egy távoli bolygón). 	Köznapi és ünnepi tárgy elemzése, a rendeltetés, az anyag, a méret, a forma bemutatásával. A viseletdivat változásának megismerése. Régi korok öltözködési szokásai és a mai divat. Beszélgetés az alkalomhoz illő viseletekről. Az egyéni ízlés. Az épített környezet és egyes épülettípusok (pl. lakó- és középület) elemzése. A rendeltetés és a forma összefüggésének vizsgálata. A népi építészet emlékeinek megismerése. Nevezetes épületek. A helytörténeti gyűjtemények és a lakóhely múzeumainak megismerése. Könyvtárhasználat. 	

MEGISMERTETÉSRE, ELEMZÉSRE AJÁNLOTT MŰALKOTÁSOK
 Giuseppe Arcimboldo: Az ősz; id. Pieter Bruegel: Bábel tornya, Tél; Zórád Ernő: Hegyalja út – Fehérsas tér; Pollack Mihály: Magyar Nemzeti Múzeum; M. C. Escher: Belvedere; Frans Hals: Dada a gyermekkel; Aba-Novák Vilmos: Álarckészítő; Auguste Renoir: Krizantémcsokor; Kisalföldi mángorló (Néprajzi Múzeum); Bakonyi cifraszűr (Néprajzi Múzeum); Albrecht Dürer: Nyúl; Jan Brueghel: A Paradicsom, Perui totemoszlop. 
TECHNIKÁK, ANYAGOK 
	– az előző években már tanult technikákon kívül;
	– kollázs, fonás, madzagszövés, gyöngyfűzés;
	– textil-, drót- és papírplasztikák és tárgykonstrukciók, modellek; 
	– művészeti technikák ismertetése a megismert műtípusok kapcsán (pl. egyedi rajz, sokszorosító grafika, olajfestés, freskó, bronzöntés, kőfaragás, fafaragás, agyagmunka). 

KIMENETI KÖVETELMÉNY 
Természet utáni tanulmányok készítése: felismeri és elemzi a forma jellemzőit, halvány vonalakkal felvázolja a tömeget, a térbeli helyzetet jelöli a forma lejjebb-feljebb helyezésével és a takarásokkal. Néhány tónus alkalmazásával kifejezi a domborodást, megkülönbözteti a megvilágított és az árnyékos oldalt. 
Kompozíciós feladatok: kiemeli egy hallott vagy kitalált történet főszereplőjét, az ábrázolásban tudja hangsúlyozni mérettel, színnel, elhelyezéssel. A felületalakításban változatos faktúrákat alkalmaz, többféle technikát ismer. 
Színismeret: megnevezi a fő- és mellékszíneket, tudja keletkezésük módját. Ismeri a 12 tagú színkör színeinek kikeverését 3 főszínből kiindulva. 
Tárgykészítés: Ötletes ajándéktárgyakat készít alkalmakra. Képes az elemzett mindennapi tárgyak, eszközök formája (anyaga, mérete) és funkciója (jelentése) közötti kapcsolat felismerésére. 
Műalkotás-elemzés: a képolvasástól eljutott a tanuló a művészeti élmények árnyaltabb kifejezéséig. Ismeri a képzőművészet több műtípusát. Felismeri és megnevezi a tanult műalkotások közül háromnak az alkotóját és címét. 

AJÁNLÁSOK ÉRTÉKELÉSI ELJÁRÁSOKRA 
Az értékelés nélkülözhetetlen az oktatás folyamatában, hiszen ezáltal kapnak a tanulók folyamatos visszajelzést a teljesítményük minőségéről és az elért eredményekről. Az értékelés stílusa formálja a tanuló magatartását, motivál, alakítja az önértékelést és a közösség mércéjét, tájékoztatja a szülőket az elért eredményekről. 
Az értékelés stílusa akkor jó, ha elősegíti a gyermek fejlődését. A következetes, differenciált, türelmes hangnemű, pozitívumokat hangsúlyozó értékelés fejleszti a tanulók önértékelő képességét, ami az önálló munkavégzés egyik feltétele. 
A jól motivált tanulók nem kötelességből, hanem a siker élményéért végzik feladatukat. 
Az értékelés akkor hátrányos, ha szubjektív, a hangulattól függően következetlen, igazságtalan, ha szorongást kelt, ha nem a teljesítményre összpontosít, és ha a tanuló nem érzi és tudja a javítás lehetőségeit. Túlzottan gyakori ellenőrzés és értékelés nem szükséges, mert nem hat kedvezően a kreatív fejlődésre. Az állandó visszajelzés gátolja a szabad asszociációt, a tévedés szabadságát. 
A tanári munka gyakori hibája, ha a tanulók ellenőrzése nem válik értékeléssé. A visszajelzés hiánya miatt a tanulók nem érzik tevékenységük erényeit és hibáit, ezért egy idő után passzívakká válhatnak. 

A MEGERŐSÍTÉS, ÉRTÉKELÉS MÓDSZEREI
Szóbeli értékelés 
A tanulók tanórai aktivitása, a munkamorál, a munkatempó, a munka minősége javul az ösztönző, bíztató tanári értékelés segítségével. Fejlesztő hatású az óra végén tartott közös értékelés, ahol a tanulók is elmondhatják véleményüket nemcsak saját, de mások munkájáról is. Az egymástól kapott ötletek, tanácsok is nagyon hasznosak. Mindenképpen pozitív értékelést kapjon az a tanuló, aki munkáját igyekezettel, szorgalommal végezte, és képességeihez mérten a legjobbat nyújtotta.

Írásbeli értékelés 
Az alsó tagozaton csak a negyedik évfolyamon osztályozunk. Az alsóbb évfolyamokon a tanító szóban értékeli a tanulók teljesítményét, a szülőket pedig írásban tájékoztatja a tanulók tevékenységének erényeiről és hibáiról. Az írásbeli értékelés akkor jó, ha a szülő a segítő hozzáállást látja, és egyértelműen tájékoztatja a tanulót illetve a szülőt az elért teljesítményéről, konkrét eredményekre vonatkozik, s megjelöli a továbbhaladást segítő javaslatokat, a pozitívumok mellett a negatívumokra is felhívja a figyelmet. Az általánosító, sematikus értékelés nem eredményes, nincs fejlesztő hatása, mert a tanuló, ha nem érzi a továbbhaladáshoz szükséges feladatokat, akkor passzívvá is válhat. 

Osztályozás 
A negyedik évfolyamtól kezdve már osztályozással is értékeljük a tanulók teljesítményét. 
Az osztályzatokat érthető, világos szöveges értékeléssel is ki kell egészíteni, hiszen a művészi munka nem mérhető számokban. 
Fontos, hogy az osztályzatok mellé egyénre szabott szóbeli kritikát is kapjanak a tanulók. Érezzék a tanár segítőkész, pozitív hozzáállását, mert az elismerő értékelés többet segít, mint a korholás. Ne adjunk jegyet minden tanórán! Az elsajátítás, vázlatok, tervek készítésének időszakában csak szóbeli értékelés legyen, és csak egy-egy nagyobb tartalmi egységet átfogó időszakot zárjanak le osztályzattal a tanítók. Ez elősegíti a nyugodt alkotói légkör létrejöttét, és biztosítja a szabad kísérletezés lehetőségét. Ez egyben rajztanítás egyik legfontosabb célja, hiszen a művészi munka nem mérhető számokban. 

5–8. ÉVFOLYAM 
CÉLOK ÉS FELADATOK 
A vizuális kultúra tanításának célja, hogy a művészeti alkotások értelmezésével fejlessze a tanulók vizuális megismerő-, befogadó- és alkotóképességét. A tantárgy célja nem csupán a kézügyesség fejlesztése. A művészeti látvány észlelésén, megfigyelésén és megbeszélésén keresztül fejlődik a tanulók szókincse, kommunikációs készsége, gondolkodása, emlékezete, logikai készsége, esztétikai érzéke, sőt értelmi élete is gazdagodik. Ez a komplex hatás nemcsak az alkotóképességekre hat pozitívan, hanem a tanulók szellemi gazdagodását is elősegíti. Cél, hogy a megismert műalkotás motiváló legyen, témája, színe, stílusa, kompozíciója stb. felkeltse a tanulók érdeklődését, kíváncsiságát, és ezáltal hozzásegítse a tanulókat a vizuális művészeti alkotások mélyebb átéléséhez, értelmezéséhez, és ezáltal maradandó élményt hagyjon bennük. Kíváncsiságukat élménygazdag, érdekes feladatokkal kelthetjük fel, és ezeken keresztül vezethetjük be a művészet birodalmába. Cél, hogy gondolkodtató, tartalmas, de ugyanakkor élményszerű, játékos feladatokat adjunk a tanulóknak, mert így jobban fejlődik a műalkotások iránti érzékenységük és azok a képességek, készségek, amelyek a vizuális kommunikáció magasabb szintű műveléséhez, a látható világ használatához, alakításához, a kreativitás fejlesztéséhez szükségesek. Cél, hogy a képességek fejlesztése ne csak a hagyományos képző- és iparművészeti ágakon keresztül történjen. Fontos, hogy a tanulók térábrázoló képessége, formaérzéke, szín- és anyagismerete mellett fejlődjön az esztétikai ítéletalkotó képességük, az ízlésük, kreativitásuk, képi gondolkodásuk és értékrendjük. Mivel a képzőművészet, a vizuális kommunikáció, illetve a tárgy- és környezetkultúra területei a különböző életkorokban, sőt személyenként is eltérő mértékben képesek kifejteni motiváló hatásukat, és különböző képességek fejlesztését teszik lehetővé, ezért célunk a differenciált tevékenykedtetés alkalmazása. 
Mindezek együttesét a művészeti nevelés során valósítjuk meg, amelynek értékközvetítő és -teremtő, egyben személyiségformáló szerepe igen jelentős. Mi a művészeti nevelés célja? 
Fogékonnyá teszi a lelket, majd az értelmet annak érdekében, hogy a művészet élvezete igazi élménnyé válhasson mindenki számára, és a tanulók nyitottan, átéléssel és megértéssel, esztétikai fogékonysággal álljanak a műalkotások és az élet szépségei előtt. A vizuális kultúra megfelelő szintű tanítása meghatározó ismeretszerzési és feldolgozási eszközt biztosít a többi műveltségi terület oktatásához, és hatással van azok elsajátításának színvonalára is. 
A művészetekkel való foglalkozás megszépíti, feltölti, érzelmekkel gazdagítja a lelket. Már óvodában is nagyon szeretnek a gyerekek rajzolni, festeni, egyszerű tárgyakat készíteni, és erre a meglévő tudásra alapozva lehet felépíteni – a felfelé egyre bővülő – ismeretanyagot. 
Az 5–8. évfolyamon a vizuális nevelés célja az esztétikai igény, az érdeklődés felkeltése a művészeti emlékek megismerése irányában. Fontos feladat az általános műveltség kibővítése mind elméleti (művészettörténeti ismeretek, fogalmak), mind gyakorlati (rajzolás, festés, szobrászati és kézműves) tevékenységek által. Törekedni kell a síkbeli, térbeli kifejezőeszközök, a térábrázolási konvenciók, a színtani ismeretek, a tervezési és elemi konstruálási eljárások szabályainak megismertetésére. Cél az egyetemes kultúrtörténet alapjainak megismertetése a tanulókkal. 
Az eredményes művészeti nevelés lényege, hogy az aktív szemlélődés és kevés szóval történő elemzés után tapasztalati úton jussanak el a tanulók a műalkotások megértéséhez. Az elméleti ismeretekre épülő tevékenykedtető, kreatív gyakorlati feladatok megoldásán keresztül észrevétlenül sajátítják és mélyítik el a tanulók az elméleti ismereteket. A komplex feladatok a tantárgyi koncentráció alkotó jellegű alkalmazását teszik lehetővé. Cél a különböző tevékenységformák eredményes egymásra épülése: műelemzési gyakorlatok és szakkifejezések megismerése, alkalmazása, a megfigyelőképesség és befogadóképesség fejlesztése az összehasonlító műelemzések segítségével, majd kreatív alkotómunka a megszerzett ismeretek gyakorlati alkalmazásával. Ebben a korosztályban egyre kritikusabban nézik a tanulók nemcsak a környezetüket, hanem saját tevékenységüket és viselkedésüket is. A tantárgy célja, hogy a korábbi években meglévő spontán érdeklődés megmaradjon, és alakuljon ki a tanulókban az alkotó szemlélet, melyhez minden szakmai ismeretet (anyagérzék, formaérzék, térérzék, kompozíciós és színérzék) elsajátíthassanak. Az egyik legfontosabb cél, hogy érdeklődéssel, kíváncsian forduljanak a művészetek és a művészettörténeti emlékek megismerése irányába, ismerjék meg a kutatás örömét és a megismeréshez vezető módszereket (könyvek, újságok, film, múzeumok, internet).
FEJLESZTÉSI FELADATOK 
Megismerő- és befogadóképességek 
Közvetlen tapasztalás útján szerzett élmények feldolgozási képessége, motoros készségek 
A vizuális nevelés gyakorlati tevékenységeinek egyik célja az érzéki tapasztalás, a környezettel való közvetlen kapcsolat fenntartása, erősítése, a közvetlen tapasztalatszerzés, az anyagokkal való érintkezés. Tudatosítani kell az érzékelés különböző formáinak (látás, tapintás, hallás stb.) kapcsolatát. Ki kell alakítani a látványok élvezetének képességét. Fejleszteni kell a kézügyességet is az életkornak megfelelő feladatokkal. 
Igényeljék az esztétikai minőség jelenlétét! Legyenek igényesek munkájuk során! 
Értsék meg a természeti és mesterséges formákban rejlő törvényszerűségeket, a formaszerkezet – funkció összefüggéseit! 

Ismeretszerzési képességek, tanulási képességek, térbeli tájékozódás 
A fejlesztés átfogó célja, hogy segítse a tanulókat abban, hogy képesek legyenek nagy mennyiségű képi információt és a környezetükből érkező különböző vizuális hatást kritikusan feldolgozni. Tudják megkülönböztetni a szépet az ízléstelentől és a giccsestől! Nyitottak legyenek az új iránt, de ne fogadjanak el kritika nélkül mindent! Alakítsanak ki helyes esztétikai értékrendet, és törekedjenek a pozitív egyéni vélemény kialakítására!

Kommunikációs képességek 
A fejlesztés célja a művészi és a köznapi vizuális közlések segítése, a kifejezés árnyaltságának fokozása. A vizuális nyelv alapelemeinek (pont, vonal, folt, tónus, szín, forma) tudatos alkalmazása a közlő, kifejező szándékú alkotásokban. 
A cél, hogy legyenek értő használói környezetük vizuális információinak, legyenek képesek a szöveges és képi közlés összekapcsolására és együttes alkalmazására. Ismerjék a tömegkommunikáció legfontosabb formáit! 
KREATIVITÁS 

Alkotóképességek 
A vizuális nevelés kiemelt fontosságú feladata a kreativitás működtetése és fejlesztése. Célunk, hogy az érdekes, változatos alkotótevékenység motiválja a tanulókat, működésbe hozza alkotókedvüket és képzelőerejüket. A jól motivált tanuló eredményesebbé és sikeresebbé válik. Szeretik a szokatlan megoldásokat, ezért gyakran iktassunk be a korosztály érdeklődéséhez közel álló újszerű feladatokat! A művészeti stílusok tanítása ne csak elméleti síkon történjen! Az eredményes művészeti nevelés lényege, hogy a tanuló produktív vagy reproduktív módon kipróbálhatja a különböző stílusokat. Az aktív módon, tapasztalati úton megszerzett tudás eredményesebbé és maradandóbbá teszi az ismereteket. 

Problémamegoldó képesség
A spirális felépítésnek megfelelően a feladatok fokozottan önálló megoldása rutinok, készségek kialakításával kezdődik, és egyre önállóbban végzett tevékenységekig jut el. 
ÖNISMERET, ÖNÉRTÉKELÉS, ÖNSZABÁLYOZÁS 
A vizuális nevelés gyakorlati tevékenységeinek szinte mindegyike – eredeti céljától függetlenül is – személyiségfejlesztő hatású. Motiváló hatásuk mellett segítik az érzelmi gazdagodást, az aktivitást, sikerélményt szereznek, növelik a tudásvágyat, fejlesztik az önértékelő képességet, az ízlést, és elősegítik a belső igényesség kifejlődését. Saját munkájának másokéhoz hasonlítása során kritikai érzéke fejlődik, mely segíti a helyes én-kép kialakítását. 

5. ÉVFOLYAM 
Éves óraszám: 55 óra 
	TÉMAKÖRÖK, TARTALMAK 	TANULÓI TEVÉKENYSÉGEK 	
	vizuális nyelv, fogalmak 	kreativitás, alkotás 	megismerés, befogadás 	
Képzőművészet 	A sík- és térbeli kifejezés, közlés, vizuális nyelvi elemek (vonal, sík, forma, szín) használata. Textúra, faktúra. A vonal térkifejező, formahatároló, figyelemvezető, kiemelő szerepe. Vonalfajták. A színek hangulati hatása, figyelemfelhívó jellege. A mozgás kifejezése (formaismétlés, mozgásfázisok, ritmus). 	Felületképzés különböző anyagokkal. Faktúra. A véletlen hatások kreatív beépítése a térbeli és síkbeli kompozíciókba. A forma jellegzetes felülete. Kompozíció tervezése a különböző léptékű mintákkal. Rekonstrukciós feladatok a műalkotás-elemzéshez kapcsolódóan. Műalkotásokkal kapcsolatos információk gyűjtése: könyvtárhasználat, múzeumok. Szabad asszociációs játékok a színek tulajdonságaiból kiindulva. Hang és kép együttes alkalmazása. Mozgásélmények megjelenítése a témának megfelelő grafikai, plasztikai eszközökkel. Időbeli folyamatok, változások megfigyelése, ábrázolása. Irodalmi, zenei, filmes vagy személyes élmények megjelenítése. Illusztráció. Látványok, műalkotások képi, plasztikai átírása, egyszerűsítése, átalakítása. 	Ismerkedés a műalkotásokkal. Elemző beszélgetés műalkotásokról a különféle feladatokhoz és stíluskorszakokhoz kapcsolódva. A képzőművészeti ágak (építészet, szobrászat, festészet, grafika, iparművészet, népművészet) és a műfajok (dombormű, körplasztika) főbb jellemzői. A megfigyelt műalkotások technikájának megismerése (akvarell, olaj, mintázás, faragás), és egyes technikák alkalmazása. Művészettörténeti ismeretek: őskori művészet, Egyiptom művészete, Mezopotámia művészete, Görög művészet, Római művészet. Népművészeti alkotások néhány jellegzetes példája (szerszám, fafaragás, bútorok, tojásfestés). Helytörténeti múzeumok látogatása és a Szépművészeti Múzeum gyűjteményének megismerése (egyiptomi, görög és római emlékek). 	
		Különböző festőtechnikák 		
		kipróbálása. 

		

	TÉMAKÖRÖK, TARTALMAK 	TANULÓI TEVÉKENYSÉGEK 	
	vizuális nyelv, fogalmak 	kreativitás, alkotás 	megismerés, befogadás 	
Vizuális kommunikáció 	A legfontosabb vizuális jelek, jelzések, szimbólumok értelmezése, tájékoztató, felhívó szerepe. Vázoló és formakövető vonalak, tónusfokozatok. Ön- és vetett árnyék, bevetett árnyék. Előtér, háttér, takarások. Anyagszerű felület. Textúra, faktúra. A színek tulajdonságai. Színkompozíció. A színkör. Fő- és mellékszínek. A színek jellemzői (színezet, tónus, telítettség). Hideg és meleg színek. Semleges és tarka színek. A színek hangulati hatása, tulajdonságokhoz, érzelmekhez kötődő színek. 	Egyszerű téri helyzetek leírása, megjelenítése szabadkézi rajzban. Látvány utáni és képzeletbeli rajzok készítése. Modellek térbeli helyzetének, arányainak és színviszonyainak megfigyelése és a nézőpontnak megfelelő grafikus és színes nézeti ábrázolása. Formák származtatása egyszerű geometrikus alakzatokból. Változatos felületképzés különböző faktúrák alkalmazásával. Forma- és színredukciók alkalmazása a tervezésben. Forma és szövegfolt harmonikus egysége különböző közlésekben. Képi utasítások létrehozása. Tervvázlatok készítése. Színkeverési feladatok: – térhatás elérése semleges és tiszta színek árnyalataival; – tulajdonságok kifejezése derített és tompított színárnyalatokkal; – monokróm képek; – a színek hangulati hatásának alkalmazása egy fantasztikus történet illusztrálásában. 	Jelenségek megfigyelése adott szempontok alapján a célirányos figyelem fejlesztése céljából. Térbeli helyzetek meghatározása viszonyítással. Térjelölési lehetőségek síkon (lejjebb-feljebb helyezés, takarás, elöl-, oldal- és felülnézetek). Térkifejező ábrázolás. A nagy rálátás. Síkszerűség, testesség. A részformák kapcsolódása. A testesség megjelenítése tónusokkal. Sötét-világos kontraszt. A közvetlen kommunikáció (testbeszéd, gesztus) és a rögzített (írás, képírás, ábrázolás) vizuális közlés köznapi és művészi formái. A tónus és színkontrasztok figyelemfelhívó szerepe. A képi közlések szabályai. Rajzos és írásos válasz szóbeli vagy írásbeli kérdésekre. Önálló kérdések megfogalmazása a tárgyalt témával kapcsolatban. 	
Tárgy-és környezetkultúra 	A vizuális nyelvi elemek funkcionális és díszítő szerepe. A látványtól a jelig. Formaredukció. 	Egyszerű kéziszerszámok használata. Egy saját használatra készülő egyszerű tárgy (pl. ruha, ékszer, álarc, társasjáték, taneszköz) létrehozása. Természeti „előképek” alkalmazása a tárgytervezői feladatokban. Tervvázlatok készítése. Saját elképzelések megvalósítása. 	Tárgyakkal kapcsolatos információk gyűjtése. A tárgy stílusa és a felhasználói igény közti kapcsolat felismerése. A tárgyalkotó művészet területei: formatervezés, iparművészet, népművészet. Ismerkedés egyszerű tárgykészítő technikákkal. 	

MEGISMERTETÉSRE, ELEMZÉSRE AJÁNLOTT MŰALKOTÁSOK 
Őskor: 
a Stonehenge-i megalit építmény; barlangfestmények: Altamira, Lascaux; a Willendorfi Vénusz. 
Egyiptom: 
az egyiptomi sírépítmények (Dzsószer lépcsős piramisa és a gizai piramisegyüttes – Kheopsz, Khephrén, Mükerinosz); Királyok Völgye (Tutanhamon sziklasírja; Tutanhamon koporsói – hatalmi jelképek és amulettek); Karnaki nagytemplom; II. Ramszesz sziklatemploma (Abu-Szimbel); falfestmények (a Halastó, A fáraó vadászata); szobrok (az Írnok, Rahotep és Nofret, Nofertiti királyné mellszobra). 
Mezopotámia: 
Zikkurat; Gudea szobra; vadászjelenet Asszurbanipal ninivei palotájából; kapuőrző lény 
II. Asszurnaszirpal nimrúdi palotájából; Hammurapi törvénykönyve; Babilon (Istar-kapu). 
Görög művészet: 
Knósszoszi palota (Kréta); az Oroszlán-kapu; Atreusz kincsesháza (Mükéné); Az athéni Akropolisz; Polükleitosz: Lándzsavivő; Müron: Diszkoszvető; Laokoón-csoport; kerámiaedények (geometrikus, feketealakos, vörösalakos). 
Római művészet: 
etruszk falfestmény (Tarquinia); Terrakotta szarkofág (Cerveteri); Római lakóház; Pompeji; Colosseum; Pantheon; Constantinus császár diadalíve; Marcus Aurelius császár lovas szobra. 

TECHNIKÁK, ANYAGOK 
– Vázolás ceruzával, filctollal, ecsettel. 
	– Felületképzés ponthalmazzal, vonalráccsal, ecsettel, kollázzsal. 
	– Szabadkézi tónusos rajzok, grafitceruzával, színes ceruzával és golyóstollal. 
	– Grafikák: tus, diófapác, monotípia, papírmetszet. 
	– Festés akvarellel, temperával, kevert eljárással (kréta + festék, festék + tus). 
	– Színes munkák kollázzsal (grafikai kiegészítés), frottázzsal, nyomhagyással. Egyszerű levonatok (monotípia). 
	– Mintázás. Fazekas munkák a korong nélküliősi eljárások alapján. 
	– Modellezés szabásmintával, papírtárgyak készítése hajtogatással. Papírmasé. 
	– Egyszerű szerkesztés körzővel, vonalzóval. Betűk kivágása. A szerkesztés ésszerű lépéseinek megismerése és betartása. 

KIMENETI KÖVETELMÉNY 
Ismeri és megkülönbözteti a vizuális művészeti ágakat és műfajokat, kérdések segítségével véleményt alkot a műalkotásokról, ismeri a műelemzés néhány módszerét. Ismeri a tanult művészettörténeti korok fő stílusjegyeit. Felismer és megnevez koronként legalább három-három alkotást. 
Természet utáni tanulmányokban képes megfigyelni és megörökíteni az egyszerű látványt formailag, színben és tónusban. 
Képes élményeit, emlékeit megörökíteni, a történet legjellegzetesebb részleteit a kompozícióban kiemelni. Ismeri a téri helyzetek megjelenítésének néhány módját. 
Ismeri a tömegkommunikáció fő jellemzőit. 
Ismeri a 12 tagú színkör színeinek nevét és a színek keletkezési jellemzőit. 
A tanult ábrázolási technikákat többnyire önállóan alkalmazza. 

6. ÉVFOLYAM 
Éves óraszám: 55 óra 
	TÉMAKÖRÖK, TARTALMAK 	TANULÓI TEVÉKENYSÉGEK 	
	vizuális nyelv, fogalmak 	kreativitás, alkotás 	megismerés, befogadás 	
Képzőművészet	A plasztikai kifejezés eszközei (térbeliség, tömeg, anyag, forma, felület). 
Építészeti hatáselemek (tömeg, szerkezet, centrális és hossztengelyes térelrendezés). A térlefedés. Felületképzés (vonalháló, folt-és tónusvariációk, faktúrák). Jellegzetes kompozíciós megoldások (egyensúly, kiemelés, ritmus, szimmetria, aszimmetria). 
Színkontrasztok (hőfok, mennyiségi, minőségi színezet, 
tónus, szimultán komplementer). 
A betű. 
Tipográfia. 	A térélmény. A statikus és a dinamikus elrendezés kifejező hatása a síkbeli és térbeli alkotásokban. Egyszerű téri helyezetek 
leírása és megjelenítése szabadkézi rajzban. Mindennapi élmények, mozgalmas történelmi jelenetek képi-, plasztikai fel-dolgozása. 
Egy híres történet főszereplőjének megjelenítése. Néhány alkotás (grafika, festmény, szobor, épület, tárgy) rajzos és szóbeli elemzése, és a műalkotás továbbgondolása (képfolytatás, behelyettesítés, átalakítás, átszínezés, stílusváltoztatás). Irodalmi, zenei és saját élmények kifejezése színekkel. Képi információk gyűjtése, elemzése, és tervezése. Betűtervezés (iniciálé, monogram, szóképek, egyedi betűk tervezése). 	Elemző beszélgetés a műalkotásokról. Műalkotásokkal kapcsolatos információk gyűjtése (könyvtárhasználati óra, múzeumlátogatás, a Nemzeti Múzeum, Szépművészeti Múzeum, Történeti Múzeum). Műalkotások csoportosítása adott szempont szerint: téma, kompozíció, anyagtechnika. Azonosságok és különbségek keresése. A képzőművészeti ágak (grafika, festészet, szobrászat, építészet), műfajok (táblakép, szárnyasoltár, freskó, mozaik, kisplasztika, emlékmű, magán- és középület), műtípusok (tájkép, portré, csendélet) példái. 
Művészettörténet: A honfoglaló magyarok művészeti emlékei. Az ókeresztény művészet. Bizánci művészet. A román stílus. Gótikus stílus. A reneszánsz művészet. (A népművészet néhány példája: szövés, hímzés.) A képi közlések szabályainak megismerése (ábrák, közismert jelek, szimbólumok, betű- és szövegképek, egyszerű 
Mozgóképi példák elemzése).A színkontrasztok hatásának megfigyelése festményeken. A festett könyv művészete. 	

	TÉMAKÖRÖK, TARTALMAK 	TANULÓI TEVÉKENYSÉGEK 	
	vizuális nyelv, fogalmak 	kreativitás, alkotás 	megismerés, befogadás 	
Vizuális kommunikáció 	A megformálás és a közlés tartalma és célja közötti összefüggés. A legfontosabb vizuális jelek, jelzések, szimbólumok értelmezése (mimika, gesztus). Formakarakter, formakontraszt, fázisrajzok. Elmozdulás, mozgás. Képsorozat. Pillanatkép. Holtpont. Távol-közel, mozgásváltozás. A vonal, a folt és a színek értelmező, jelentést hordozó szerepe a magyarázó rajzokban, közlő ábrákban. Képi utasítások. Rajzos jel (piktogram, címer, olimpiai emblémák.) 	Egyszerű téri helyzetek leírása, megjelenítése szabadkézi rajzban. Ismert útvonal rajzának elkészítése. Tagoltabb, testes formák (tárgy, emberalak, növény) ábrázolása rajzbeli, színbeli, plasztikai tanulmányokban (arányok, belső szerkezet, tónus, szín). Valós forma módosítása megszemélyesítéssel (pl.: kéz-fa, kéz-madár). Különböző mozgások vizuális rögzítése, síkbeli, térbeli megjelenítése. Rajzos vagy plasztikai tanulmány alak, tárgy mozgásáról. Mozgássor ábrázolása egy téma feldolgozása kapcsán. Eseménysor megjelenítése. Reklámgrafikai feladatok (pl. bélyeg, plakát, csomagolóanyagok, dobozok, sporteszközök tervezése). Tervezés: képi sűrítés, redukált formák, színek alkalmazása. A szóbeli információ átalakítása képi üzenetté. 	A térélmény. A statikus és dinamikus elrendezés kifejező hatása a síkbeli és térbeli alkotásokban. Jelenségek megfigyelése adott szempontok alapján. A cél: a figyelem fejlesztése. Érzékelhető tulajdonságok alapján az azonosságok és különbözőségek észrevételezése. Egyszerű téri helyzetek megfigyelése, az azonosságok és különbségek keresése és megbeszélése vagy leírása. A nézőpont szerepe a téri helyzetek megítélésében (rálátás, szemmagasság, alálátás) és ábrázolásában. A sokszorosított információ (sajtó, rádió, televízió, könyv, reprodukció, plakát, fotó film, videó) egy-egy példájának megismerése és jellemzése. A képi tartalom (információ) feltárása. 	
Tárgy-és környezetkultúra 	A tárgyak használati és jelképes funkciójának kifejező elemei: anyag, forma, szín, felület, díszítés. A tervezés képnyelvi formái: tömegvázlat, részletrajzok, szabásrajzok. 	Egy tárgy rajzos, írásos felmérése, dokumentálása a felhasználó megjelölésével. Egyszerű használati tárgy tervezése és létrehozása egy ismerős számára. Természeti előképek alkalmazása a tárgytervezői feladatokban (a forma módosítása, egyszerűsítése). Felületek dekoratív kialakítása. 	Különböző tárgyak képének gyűjtése és csoportosítása. A tárgyakról leolvasható információk (jelentés, funkció, forma, anyag, szerkezet, technika). Kézműves és sorozatgyártásban készült tárgyak közti különbség. Összefüggés keresése a tárgy rendeltetése és formája között. Önálló kérdések és észrevételek megfogalmazása a tárgyalt témával kapcsolatban. 	

MEGISMERTETÉSRE, ELEMZÉSRE AJÁNLOTT MŰALKOTÁSOK 
Ókeresztény művészet: 
San Apollinare in Classe-bazilika 
Bizánci művészet: 
Hagia Szophia; Justinianus mozaik (Ravenna). 
A honfoglaló magyarok művészeti emlékei: 
Galgóci és bezdédi tarsolylemezek. 
Román stílus: 
Pisai dóm, keresztelőkápolna és harangtorony; a Jáki templom; a bélapátfalvi apátsági templom; az Apostolok csoportja; oltárkép; a bayeux-i szőnyeg; a magyar koronázási jelvények (korona, jo-gar, országalma, kard); I. István király palástja. 
Gótikus művészet: 
Notre Dame (Párizs); a chartres-i székesegyház; a reims-i dóm; Limbourg fivérek: Január hónapja Berry herceg hóráskönyvéből; a toporci Madonna, (festett szobor hársfából); Kolozsvári Márton: Szent László-herma; M. S. Mester: Mária és Erzsébet találkozása; Lőcsey Pál főoltára a lőcsei Szt. Jakab-templomból; Kolozsvári testvérek: Szent György szobra. 
Reneszánsz művészet:
ifj. Hans Holbein: VIII. Henrik arcképe;  Pitti palota, Firenze; Bakócz-kápolna; Andrea Mantegna: Piétá; Giotto: Szent Ferenc kiűzi az ördögöket Arezzóból; Jan van Eyck: Az Arnolfini házaspár; Botticelli: Vénusz születése; Leonardo: Mona Lisa, Szent Anna harmadmagával; Raffaello: Athéni iskola; Dürer: Az apokalipszis lovasai; Michelangelo: a Sixtus-kápolna freskói, Dávid, Mózes; id. Pieter Bruegel: Parasztlakodalom.
TECHNIKÁK, ANYAGOK 
Az alapvető technikák leírása az 5. évfolyamnál találhatók. 
Továbbá: lavírozás, faktúraképzés, szerkesztés körzővel, vonalzóval. 
Szövegírás. Szöveg- és képösszeállítás (gyűjtött reprodukciókkal, képekkel, betűkkel). 
Vegyes technikák (fénymásolat, rajz, fotó és fénymásolás). 
Kézműves technikák (pl. testfestés a törzsi művészetben, agyagmunkák, dombormű, falfestés) kipróbálása. 
KIMENETI KÖVETELMÉNY 
Ismeri a tanult művészettörténeti korok legjellemzőbb stílusjegyeit, alkotásait, alkotóit. Felismer és megnevez stílusonként legalább három-három műalkotást. Segítséggel alkalmazza a műelemzési módszereket, észreveszi a méretben, színben, tónusban, felületi különbözőségben rejlő kiemelési lehetőségeket. 
Ismeri a természet utáni tanulmányok készítésének folyamatát, a tér illúzióját keltő módszereket (megfigyelés, vázolás, viszonyító vonalak, a tónusozás többféle módszere, ön- és vetett árnyékok). Törekszik az anyagszerű felületképzésre. Textúra, faktúra. Ismeri és alkalmazza az absztrahálás módjait. Egyéni megoldásokat, ötleteket alkalmaz a dekoratív felületek tervezésekor. 
Ismeri és érti a színkontrasztok alkalmazásának jelentőségét. 
Érti a funkció szerepének fontosságát a tárgytervezésben, ismeri a készítés menetét a tervezéstől a sokszorosításig (pl. bélyeg).

7. ÉVFOLYAM 
Éves óraszám: 37 óra 
	TÉMAKÖRÖK, TARTALMAK 	TANULÓI TEVÉKENYSÉGEK 	
	vizuális nyelv, fogalmak	kreativitás, alkotás 	megismerés, befogadás 	
Képzőművészet 	Jellegzetes kompozíciós megoldások: szimmetrikus, aszimmetrikus, centrális, horizontális, vertikális. Építészeti hatáselemek (tömeg, anyag, szerkezet, méret, arány, tagoltság, felület, fényviszonyok, kiemelések, ritmusok). A plasztikai kifejezés eszközei (térbeli, a kiterjedés mértéke, irányok, anyag, formatömeg, tagoltság, méret, felület). A síkbeli kifejezés eszközei (téri hatás vagy sík jelleg, redukált, átírt formák, színek). Átírás, fokozás, átalakítás. Érzelemábrázolás (mimika és a színek). A karikatúra. A mozaikkép. 	Gondolatok, érzelmek, hangulatok kifejezése a művészet képi, plasztikai műfajaiból a tanult kifejezőeszközök, módszerek, technikák alkalmazásával Pl. Időutazás: divattervek készítése régi korok stílusában; a képzeletbeli riport készítése a festmény egyik szereplőjével. Ember- vagy állatfigurákról tanulmányrajzok vagy plasztikák készítése a jellegzetes karakter hangsúlyozásával. Mozgások megfigyelése és megjelenítése. Érzelmek, hangulatok megfogalmazása egyéni színvilág érvényesítésével és a plasztika műfajaiból tanult kifejezőeszközök, módszerek alkalmazásával. Elképzelt forma megrajzolása leírás alapján. 	A művészettörténeti korszakok stílusjegyeinek vizsgálata. A barokk, a klasszicizmus, a romantika, a realizmus, az impresszionizmus, a posztimpresszionizmus. A Magyar Nemzeti Galéria kép- és szoborgyűjteményének megismerése. A Magyar Néprajzi Múzeum népművészeti tárgyai. A vizuális művészetek szerepe a megismert korokban és kultúrákban. Műelemzés a formai jegyek alapján. Formák helyes arányviszonyainak elemzése, megítélése. Látványok, jelenségek kapcsán a célirányos megfigyelés szempontjainak önálló kiválasztása. Mozgások megfigyelése, jellemzése. 	
Vizuális kommunikáció 	Geometrikus alapformák. A nézőpont. A fény-árnyék, a tónusok és színek szerepe a térhatás kifejezésében. Ábrázolási rendszerek: a Monge-féle vetületi ábrázolás. Képsíkrendszer. Egy- és kétméretű axonometrikus ábrázolás. Az érthető, pontos rajz, az egyértelmű rendezettség és a közmegegyezés (konvenció) szerepe a képi közlőnyelvben. 	Megfigyelt és elképzelt térbeli helyzetek ábrázolása. Szabadkézi rajzvázlatok készítése mesterséges formákról. Szögletes formák távlati ábrázolása. A megismert formák átalakítása csonkolással vagy a részek összevonásával, nagyítással stb. Axonometrikus ábrák szerkesztése térbeli látvány alapján.

	Tárgyak megadott szempontok alapján történő rajzos felmérése, elemzése, értelmezése. A szabadkézi rajz és a szerkesztett geometrikus ábrázolás összehasonlítása. Időbeni folyamatok képi tagolása, értelmezhető megjelenítése. Műszaki rajzok alkalmazási területei, szükségességének indoklása.	

	TÉMAKÖRÖK, TARTALMAK 	TANULÓI TEVÉKENYSÉGEK 	
	vizuális nyelv, fogalmak 	kreativitás, alkotás 	megismerés, befogadás 	
Vizuális kommunikáció 	Látványok, képek jellemzése, elemzése rajzban, szóban, írásban. A vizuális kommunikáció különböző formáinak csoportosítása. 	Térbeli helyzet olvasása vetületi vázlatokról. Rekonstrukciós vázlatok készítése vetület alapján (szabadkézi vázlatok és szerkesztések). A kifejezés, közlés különböző rajzi technikáinak használata. A többértelmű térábrázolás értelmezése színekkel. 	A műszaki ábrák készítésének hagyományos és új megoldásai (a számítógépes rajzolás jelentősége). Reklámok képi eszközeinek elemzése. Lehetetlen ábrák, többértelműség, optikai csalódás. 	
Tárgy-és környezetkultúra 	A tervezés vizuális nyelvi eszközei: – vázlatok, – részletrajzok, – megjelenítő ábrák, tömegvázlatok, – szabásrajzok, – makettkészítés. A használati tárgyak stílusa és az egyéni ízlés. 	Használati tárgy (pl. öltözék, öv) tervezése adott funkcióra és stílusban. A tervezési folyamat bemutatása látszati és vetületi rajzban szín- és anyagmintával. Bútortervek készítése egy elképzelt személy számára. Egy tárgy más funkcióra történő átalakítása: különleges ülőbútorok tervezése. Kézműves technikák munkafolyamatainak kipróbálása. Napjaink tárgyainak megjelenítése régi művészeti korszakok stílusában (pl. barokk vasaló, gótikus kávédaráló). 	A forma és a funkció kapcsolatának vizsgálata régi, ismeretlen, érdekes tárgyak megfigyelésével. A használati tárgyak és az életmód közti összefüggés vizsgálata. Tárgyak gyűjtése: funkció és formaelemzés (pl.: az ülőbútorok különböző változatai, anyaga, a felhasználás területei). Faragott, festett népművészeti bútorok tanulmányozása. 	

MEGISMERTETÉSRE, ELEMZÉSRE AJÁNLOTT MŰALKOTÁSOK 
Barokk stílus: 
a Vignola: Il Gesu, a Versailles-i palota, a fertődi Esterházy-kastély, a Szent Péter-templom és tér (Róma); Bernini: Szent Teréz extázisa; Andrea Pozzo: A római Szent Ignác- templom mennyezet - freskója; Velazquez: Breda átadása; Rembrandt: Éjjeli őrjárat; Mányoki Ádám: II. Rákóczi Ferenc portréja.
Klasszicizmus: 
Pollack Mihály: Magyar Nemzeti Múzeum; Hild József: Főszékesegyház (Esztergom); Ferenczy István: Pásztorlányka; L. David: Horatiusok esküje; id. Markó Károly: Visegrád.

Romantika: 
J. Paxton: Kristálypalota; Steindl Imre: Parla-ment; Delacroix: A szabadság géniusza diadalra viszi a népet; Székely Bertalan: Egri nők; Benczúr Gyula: Hunyadi László búcsúja; Madarász Viktor: Hunyadi László siratása; Székely Bertalan: II. Lajos holttestének megtalálása; Rude: Marseillaise; Izsó Miklós: Táncoló paraszt. 
Realizmus: 
Corot: Mortefontaine-i emlékek; Millet: Kalászszedők; Goya: 1808. május 3.; Daumier: A mosónő; Munkácsy Mihály: Köpülő asszony; Munkácsy Mihály: Siralomház. 
Impresszionizmus: 
C. Monet: A roueni székesegyház; Szinyei Merse Pál: Majális; Degas: A tánc csillaga. 
Posztimpresszionizmus: 
Cézanne: A Saint Victoire-hegy; Gauguin: Tahiti nők; Vincent van Gogh: Az auvers-i templom. Önarcképek. 
Technikák, anyagok 
Az előző évfolyamokon megismert technikákból válogatva, valamint: síkbeli kompozíciók, festmények készítése, körplasztikák mintázása, a megismert grafikai eljárások alkalmazása. 
Grafikus megoldások (vázolás, tónusmegjelenítés vonallal). 
Szerkesztés körzővel, vonalzókkal, vonalkezelési pontosság. 
Képi közlések, ábrák, reprodukciók gyűjtése és felhasználása a különböző ábrázolásmódok elemzéséhez. 
Papírmakettek és modellek készítése. 

Kimeneti követelmény 
Ismeri a tanult művészettörténeti korok legjellemzőbb stílusjegyeit, alkotásait, alkotóit. Felismer és megnevez stílusonként legalább három-három műalkotást. Alkalmazza a megismert elemzési módszereket, ismeri a művészi kiemelés módjait és kérdések, adott szempontok segítségével képes műalkotásokat összehasonlítani, le tudja olvasni a műalkotások tartalmi és formai jegyeit. 
Ismeri a különböző korok térábrázolási konvencióit. 
Képes néhány jellegzetes műalkotás kompozíciós vázlatának elkészítésére. 
Érti a tanuló a természeti formák és a mesterséges tárgyak törvényszerűségeit, a forma – szerkezet – funkció összefüggéseit. Felismeri a célszerű és az esztétikus, ízléses formákat környezetük tárgyaiban.
Alkalmazza a tónusfokozatokat a térmélység kifejezésében. Önárnyék, vetett árnyék, reflex, telefény, ellenfény.
Ismeri a főszíneket, a mellékszíneket, a kiegészítő színeket, a színreflex fogalmát, a színkontrasztokat. Ismeri a kivonó színkeverés lényegét.
Képes mozdulatsort néhány fázisban megörökíteni.
Ismeri és alkalmazni tudja a geometriai testek természet utáni ábrázolása során a befoglaló formát, a nem látható éleket, az irány- és arányméréseket. 
Ismeri a Monge - vetület és az axonometrikus ábrázolás alapjait és a szerkesztés lépéseit.
Ismeri a tárgykészítés útját a tervezéstől a sokszorosításig, ismeri néhány egyszerű anyagból készíthető tárgy előállítási módját. Alkalmazza a tárgytervezés elemi szabályait. 
Képes eligazodni vizuális információkban. 
Igényli az esztétikai minőség jelenlétét, munkájában igényes. 
Fontos az önálló munkavégzés és az önellenőrzés képességének kialakítása. 

8. ÉVFOLYAM 
Éves óraszám: 37 óra 
	TÉMAKÖRÖK, TARTALMAK 	TANULÓI TEVÉKENYSÉGEK 	
	vizuális nyelv, fogalmak 	kreativitás, alkotás 	megismerés, befogadás 	
Képzőművészet	A szórt, vonalas, sűrített, ritkított elrendezés térben és síkban. 
Jellegzetes kompozíciós 
megoldások: 
– szimmetrikus, 
– aszimmetrikus, 
– centrális, 
– horizontális, 
– vertikális, 
– diagonális. 
Egyensúly, nyugalom, mozgalmasság, feszültség, a figyelem vezetése (formák, színek, 
kontrasztok, vonalritmusok, fény-árnyék, tömegek). 
Építészeti hatáselemek (tömeg, anyag, szerkezet, méret, arány, tagoltság, felület, fényviszonyok, kiemelések, ritmusok). 
Pl.: a funkcionalizmus és az organikus építészet jellemzői. A plasztikai kifejezés eszközei (térbeli, a kiterjedés értéke, irányok, anyag, formatömeg, tagoltság, méret, felület). A síkbeli kifejezés eszközei (téri hatás vagy sík jelleg, re-dukált, átírt formák, színek). Átírás, fokozás, átalakítás. 	Adott témákhoz kapcsolódó élmény, hangulat feldolgozása síkban és térben. Például a mai kor Ádámjának és Évájának megjelenítése színes technikával. Színek és érzelmek összefüggései (önjelek tervezése festéssel). Személyes témák, érzelmek, gondolatok plasztikai vagy síkbeli kifejezése választott mérettel, technikával álomképek festése. Beszédes képkeretek (gondolatok, érzelmek képpé formálása). Festés zenére. A Kapcsolat című kép megjelenítése. Tanulmány festése, színbeli bontása, rajzolása. Például drapériatanulmányok rajzolása, festése. Redukálás a látvány analízise alapján (pl.: állatformák redukálása, a forma jellé egyszerűsítése).Emberábrázolás (rajzos, illetve plasztikus formában). Vizuális illúziókra, érzéki csalódásokra épülő feladatok megoldása művészeti példák nyomán. 	A képzőművészeti alkotások leírása, a legfontosabb vizuális, nyelvi, kompozíciós, tematikai és a mű típusaiból adódó hatás értelmezése. Az alkotások szerzője, címe, műfaja, technikája. Műelemzések a feladatokhoz és történelmi korokhoz kapcsolva. A művészet funkciói, a korstílus és az egyéni stílus (kompozíció, vizuális nyelvi megoldások anyag-forma-tartalom összefüggései) különböző korokból származó alkotásokon. A művészettörténeti korszakok stílusjegyeinek vizsgálata. A szecesszió, a fauvizmus, a kubizmus, a kubizmus magyarországi hatása, a futurizmus, az expresszionizmus, a konstruktivizmus, az absztrakt expresszionizmus, a magyar avantgard kezdetei, a dadaizmus, a szürrealizmus, az op-art. A modern építészet és szobrászat jellegzetességei. Tájékozódás a Magyar Nemzeti Galéria anyagáról. A népművészet kiemelkedő példáinak megismerése (pl. a népi szőttesek). Egy közeli művészeti gyűjtemény, kiállítás meglátogatása. Műelemzés a formai jegyek alapján, összehasonlító műelemzés (pl. Medgyessy Ferenc Anyaság, ill. Borsos Miklós 	

	TÉMAKÖRÖK, TARTALMAK 	TANULÓI TEVÉKENYSÉGEK 	
	vizuális nyelv, fogalmak 	kreativitás, alkotás 	megismerés, befogadás 	
			Anyaság című szobrainak összehasonlítása). A mozgás és az idő megjelenítése álló- és mozgóképen. 	
Vizuális kommunikáció 	Az értelmező ábrák nyelvi elemei: geometrikus formák, vonalminőségek, értelmező színek, formaelemek térbeli összefüggései, arányviszonyok, faktúrák. Az eddig tanult ábrázolási rendszerek (Monge - féle vetületi ábrázolás, egy- és kétméretű axonometrikus ábrázolás) kialakulásának története, rendszere. Az érthető, pontos rajz, az egyértelmű rendezettség és a közmegegyezés (konvenció) szerepe a képi közlőnyelvben. A vázoló és a szerkesztett vonal. Látványok, képek jellemzése, elemzése rajzban, szóban, írásban. A vizuális kommunikáció különböző formáinak csoportosítása. 	Megfigyelt és elképzelt térbeli helyzetek ábrázolása. Rekonstrukciók vetületi és axonometrikus rajzok alapján. Épített téri egység (épület, utcarészlet) megfigyelése, vázlatos tapasztalati - perspektív ábrázolása. A perspektivikus kép szerkesztési szabályai. Összetett mértani test vagy épület ábrázolása. A perspektivikus ábrázolás fajtái. Egy vagy két iránypontos perspektív kép szerkesztése. Tanulmány: összetettebb természeti forma részletesebb analízise (pl.: értelmező vázlat, részekre bontás, kiegészítés vagy fázisrajzok, szintvonalak, hossz- és keresztmetszetek) felhasználása szemléltető ábrák készítéséhez. Fotómontázs, képes történet összeállítása (esetleg animációs filmvázlat készítése). Grafikonok, diagramok és feliratok tervezése. A többértelmű térábrázolás értelmezése. 	A tér illúzióját keltő ábrázolás tapasztalati alapon: látszati rövidülések, méretváltozások, nézőpont. Vonaltávlat, színtávlat. Térábrázolási módok, kevert nézőpontú ábrázolásmód a különböző korokban, kultúrákban. A szabadkézi rajz és a szerkesztett geometrikus ábrázolás összehasonlítása. Színismeretek: színritmus, színharmónia, kontrasztok. A valódi épületet kicsinyítve megjelenítő makett tömegviszonyai, részarányai, redukált formái. Újabb médiumok képírási formái (pl.: fotó, film, televízió, videó, digitális kép, fiktív terek, térillúzió a mai számítógépes játékokban, filmekben). A középületek tájékoztató rendszere (feliratok, logotípiák, emblémák, jelek). Szöveg és ábra kommunikációs egysége. Lehetetlen ábrák, többértelműség, optikai csalódás. 	
	Egy valódi épületet kicsinyítve megjelenítő makett tömegviszonyai, részarányai, redukált formái. A tervezés vizuális nyelvi eszközei: – vázlatok; – részletrajzok, – megjelenítő ábrák, tömegvázlatok; – szabásrajzok; 	Rajzos-írásos dokumentáció készítése különböző korosztályok életmódot reprezentáló környezetéről (lakószobák, lakberendezési tárgyak). Adott méretű tér megtervezése megbeszélt stílusban. Tárgytervezési feladatok szabadon választott funkcióra és stílusban 	Az épület és a környezet formai kapcsolata (pl.: külső tér, a kert). Az építészeti tér és stílus, az épület, az életmód és a hely összefüggése. A természeti környezet védelme, gazdagítása: a környezettudatosság. Az anyag, a forma és a funkció összefüggéseinek 	

	TÉMAKÖRÖK, TARTALMAK 	TANULÓI TEVÉKENYSÉGEK 	
	vizuális nyelv, fogalmak 	kreativitás, alkotás 	megismerés, befogadás 	
Tárgy-és környezetkultúra	– makettkészítés. A használati tárgyak stílusa és az egyéni ízlés. 	(pl. ékszerek tervezése, a terv három dimenziós kivitelezése). Papírmasé álarc készítése. Ajándékdobozok készítése. Modellezés geometrikus formákból. 
Szobabelső berendezésének 
megtervezése konkrét személy számára. 	vizsgálata. A használati tárgyak és az életmód közti összefüggés vizsgálata. 	

MEGISMERÉSRE, ELEMZÉSRE AJÁNLOTT MŰALKOTÁSOK

Gustave Eiffel: Eiffel-torony; Lechner Ödön: Iparművészeti Múzeum, Posta Takarékpénztár; Rippl-Rónai József: Cserépváza, a Japán kávéház üvegablaka, Lazanne és Anella, Apám és Piacsek bácsi vörösbor mellett; Csontváry Kosztka Tivadar: Magányos cédrus; Antoni Gaudí: Sagrada Familia templom, Griell-park padjai, épületei, Casa Batlló, Casa Milá villa; Gustav Klimt: A csók; Toulouse-Lautrec: Moulin Rouge, Divan Japonais; Deim Pál: Ádám és Éva; Hollósy Simon: Rákóczi-induló (vázlat); Barcsay Jenő: Dombos táj, Festőállvány; Kondor Béla: Emberpár, Darázskirály; André Derain: Estague, Henri Matisse archipe; Maurice de Vlaminck: Bargival; Ziffer Sándor: Tájrészlet kerítéssel; Henri Matisse: Madame Matisse, Önarckép, A kék ablak, Kreol táncosnő, Ölelés; Pablo Picasso: Avignoni kisasszonyok, Gyümölcsöstál és kenyér, Guernica, Bika-sorozat, Női akt, Gitár, Las Meninás, Vasaló nő, Síró nő; George Braque: Gyertyatartó, Gitáros csendélet; Robert Delaunay: Az Eiffel-torony; Juan Gris: A majom ánizsos üvege; Marcel Duchamp: Lépcsőn lemenő akt, Szökőkút, Palackszárító; Tihanyi Lajos: Tristan Tzara arcképe, Fülep Lajos arcképe; Giacomo Balla: Kutya pórázon, Erkélyen szaladó kislány; Umberto Boccioni: Rugalmasság, Az utca erői, Izmok sebességben; Gino Severini: Formák dinamizmusa, fény a térben; Ernst Ludwig Kirchner: Utcai jelenet, Franzi faragott szék előtt, Híd a Rajnán; Janes Ensor: Intrika; Edvard Munch: A sikoly; Emil Nolde: Tánc az aranyborjú előtt; Franz Marc: Kis sárga tavak, Kék ló, Harcoló formák; Mattis Teutsch János: Tájkép; Vaszilij kandinszkij: Festmény No. 199, Vonal, Sárga, vörös és kék; Paul Klee: Fiatal erdő, Táncoló úr; Piet Mondrian: Kompozíció vörössel, sárgával és kékkel, Rombuszfestmény; Moholy Nagy László: Kompozíció Z VIII.; Walter Gropius: A Bauhaus épülete; Le Corbusier: Nagy lakóház, Rochampi kápolna; Frank Lloyd Wright: Guggenheim Múzeum; Auguste Rodin: Isten keze, Gondolkodó, Csók; Constantin Brancusí: Alvó múzsa, Női fej; Medgyessy Ferenc: Anyaság; Borsos Miklós: Anyaság; Vilt Tibor: Anatómia; Kazimir Malevics: Fekete Négyzet, Fehér a fehéren, Szuprematista kompozíció; Vlagyimir Tatlin: 
	III. Internacionálé emlékmű-terve; Jackson Pol-lack: Nyáridő No. 9 A; perspektivikus ábrák, szerkesztések; William Hogart: Abszurd Perspektíva; 
	M. C. Escher: Másik világ II., Fent és lent; Salva-dor Dali: Szellemarc és gyümölcskehely a tengerparton, A gyöngy, A vágy rejtélye, Az emlékezet állandósága, Emberpár felhővel teli fejjel, Az égő zsiráf, Álom egy gránátalmafa körül…, Homártelefon, A fiókos milói Vénusz, A polgárháború előérzete; Francis Picabia: Szerelmi parádé; Kurt Schwitters: Forgás, Cím nélkül; Bálint Endre: Vonattal ki a világból; Otto Dix: Kártyázó hadirokkantak; George Grossz: A társadalom oszlopai; Joan Miró: Segítsetek Spanyolországnak, Holland belső II., Hajnalcsillag; Andy Warhol: Marilyn Monroe; Giorge de Chirico: Hektor és Andromakhé, Múzsák; Meret Oppenheim: Az én házvezetőnőm, Reggeli bőrben; Marc Chagall: Én és a falu, A kakast hallgatva, A zöld hegedűs, Önarckép 7 ujjal; Korniss Dezső: Tücsöklakodalom; Victor Vasarely: Boo, Toroni-Nagy, Zebrák, Alakzat III.; Bridget Riely: Zuhanás; Egry József: Visszhang, Napfelkelte; Szőnyi István: Zebegény, Zebegényi temetés 

TECHNIKÁK, ANYAGOK 
A megismert grafikai, festői, szobrászati és egyéb technikák önálló megválasztása, igényes kivitelezés. 
Szabadkézi rajzok és szerkesztések. Szerkesztőeszközök (körző, vonalzó) alkalmazása. Grafitceruza, színes ceruza, filctoll, olajpasztell, tus, viaszkarc. Vízfestés temperával, akvarellel. 
Nyomatkészítés (frottázs). 
Kollázs, papír és fotómontázs készítése. Technikai kísérletek. 
Makettezés papírból. Origami technika alkalmazása. 
Vegyes technikák: kréta és festék, filctoll és színes ceruza. 
Mintázás agyagból és plasztikból. Papírmasé készítése. 
KIMENETI KÖVETELMÉNY 
Az általános iskola befejezésekor a tanuló – a tantárgyi munkára fordítható idő függvényében 
- személyiségének megfelelő szinten rendelkezzen a vizuális intelligencia és ítélőképesség alapjaival, többé-kevésbé önálló ábrázoló és kifejező alapképesség birtokában legyen! 
Alkotó képzeletét érvényesítse a szabad alakító, tervező feladatokban! 
Befogadóképességének intuitív megnyilvánulása mellett törekedjen esztétikai élményei tudatos átélésére! 
Adott szempontokat követve alkalmazza a tanult tapasztalati és összehasonlító műelemzési módszerek valamelyikét!
Ismerje a tanult művészettörténeti korszakok jellemzőbb stílusjegyeit, koronként és áganként legalább három-három műalkotást, alkotót ismerjen fel és nevezzen meg!
Legyen jártas a téri, formai, színbeli tanulmányok készítésében, értse, hogy ezek a látható jelenségek megértésének az eszközei! A megértés és közlés céljával alkalmazza a téri, formai, színbeli analízis és redukció tanult eljárásait! 
Rendelkezzen az ábrázolási konvenciókhoz szükséges térszemléleti alapokkal, legyen képes egyszerű vetületi, axonometrikus és perspektivikus ábrákat szerkeszteni! 
Tudja, hogy a vizuális kommunikáció a dolgok elvont jeleit, képeit, szimbólumait használó vizuális nyelv által működik, értse a közhasznú, a tudományos, a műszaki és a művészi, a tömegkommunikáció funkcióját, ismerje fel különbségeiket! 
Legyenek ismeretei a tárgy- és térformálás, az építészet tanult alapkérdéseiről, törekedjen betartani a kulturált, környezettudatos, az emberi alkotást és művészetet tiszteletben tartó magatartás szabályait! 
Legyen tájékozott a vizuális megjelenítés hagyományosabb és újabb (technikai) formáiban! 

AJÁNLÁSOK ÉRTÉKELÉSI ELJÁRÁSOKRA 
Az értékeléskor a tanuló tevékenységét viszonyítjuk a tantervben rögzített célokhoz és követelményekhez. A minősítésnek többféle formáját lehet alkalmazni: szóbeli és írásbeli értékelést, valamint az osztályozást. 
A tanulók órai aktivitását, munkatempóját figyelő és a teljesítményt következetesen és differenciáltan értékelő tanár kedvet teremt a további munkához. A legnagyobb hatékonysággal az a tanár dolgozik, aki rámutat a teljesítmény pozitív és negatív oldalára is úgy, hogy a javítás módját is megjelöli. Az igyekvő, de kevésbé ügyes tanuló munkája még akkor is jó osztályzatot érdemel, ha a végeredmény kevésbé látványos és sikeres. Nem szabad csak a végső teljesítményre figyelni, és a tanuló pozitív viszonyulásának, igyekezetének figyelembevétele nélkül értékelni. 
Szóbeli értékeléskor nagy hangsúlyt adjunk az aktivitásnak, a szabad kísérletező kedvnek és az ötletességnek! Emeljük ki, hogy a jó ötletek elmélyült munkavégzés és gondolkodás közben születnek! Nagyon fontos, hogy az értékeléshez jó munkalégkört teremtsünk az osztályban, jó kapcsolatot és egészséges rivalizációt a tanulók között. Túl gyakori ellenőrzésre és értékelésre nincs szükség, mert gátolja a szabad asszociációt és a tévedés szabadságát. Részfeladatokat szóban értékeljünk, és csak feladatsorokra, időigényesebb munkákra adjunk osztályzatot! A munkavégzéskor feltétlenül ismerjék a követelményszintet, mely alapján a tőlük telhető legjobb megoldást és minőséget tűzhetik ki maguk elé. 
Lehetőséget kell adni a rosszul sikerült munkák javítására, mert ha érzik, hogy a tévedés korrigálható, akkor nem vesztik el az alkotó kedvüket! Adjunk differenciáltan feladatokat a különböző képességű tanulóknak! Az egyszerűbb feladatokat a gyengébben rajzolók is sikeresen oldhatják meg, és ha értékeléskor dicséretet kapnak érte, az a későbbiekben még jobb teljesítményre fogja ösztönözni őket. 
Vigyázzunk azonban arra, hogy ne állítsuk túl alacsonyra a követelményszintet, mert a tartósan kisebb erőfeszítéssel is elvégezhető feladat érdektelenné teszi a tanulót. Az értékelés helyes stílusa pozitív irányba formálja a tanuló magatartását, motivál és fejleszti az önértékelést. Nem elég csupán az osztályzat értékét közölni a tanulóval, mert sok esetben nem tudja, hogy a kapott érdemjegy milyen minőségű teljesítményt jelent. Szükséges az érthető szöveges értékelés is, melyben érezhető a tanár segítőkész hozzáállása.