Ember a természetben
Alapelvek
Az Ember a természetben műveltségi területen folyó nevelés-oktatás során a tanulók lehetőséget és hathatós segítséget kapnak ahhoz, hogy korszerű természettudományos műveltséget, világképet építsenek fel magukban. Megismerkedhetnek az anyagok tulajdonságaival, a természeti környezet változásaival, kölcsönhatásaival, a jelenségekkel, a törvényszerűségekkel, valamint több más műveltségi területtel együttműködve az embernek, az általa alkotott társadalomnak, valamint az őt körülvevő természetnek a kölcsönhatásaival. A műveltségi területen zajló nevelés-oktatás a fenntartható fejlődés igényeinek megfelelően formálja a tanulók természethez való viszonyát. A környezettudatos, a természet kincseit védő, óvó magatartás a Föld iránt érzett felelősség kialakításához járul hozzá. A műveltségi terület arra hívja fel a tanulók figyelmét, hogy az ember része a természetnek, annak rendszereivel megbonthatatlan egységet alkot, társadalmi és egyéni cselekvései a természet folyamatainak részei. Ez az összefonódás mutat rá az ember: az emberiség és az egyének sajátos felelősségére is.
Ezen a műveltségi területen a természeti és technikai problémák társadalmi viszonyokat is figyelembe vevő megoldására nevelhetjük a tanulókat, aktív, viszonyaikat változtatni képes, kritikus, kreatív emberekké formálva őket.
Az Ember a természetben műveltségi területen zajló oktató-nevelő munka feladata sokrétű:
•	a diszciplínáktól független általános természettudományos fogalmak és eljárások formálása;
•	a tudomány, a tudományos kutatás mint társadalmi tevékenység bemutatása; 
•	a fizikai, kémiai és az életre vonatkozó tudásrendszerek alakítása;
•	a tudomány és technika kapcsolatát érintő meggyőződések formálása; 
•	a természettudomány szerepének a megismertetése a társadalmi folyamatokban, a személyes sors alakulásában, az így szerzett tudás felelős cselekvésben történő felhasználására nevelés;
•	a tudomány természetére és történetére vonatkozó tudás alakítása.
Az Ember a természetben műveltségi területen folyó nevelés-oktatás a természeti folyamatok, összefüggések s az ember ezekkel való kapcsolatának tényleges megértésére épül. Az értelmes tanulás feltétele, hogy a tanulók megismeréssel kapcsolatos beállítódásait a tudás önálló, tevékeny formálásának lehetőségébe és fontosságába vetett meggyőződés határozza meg. Maga a megismerési, tanulási folyamat a tanulók aktív, értelmező tevékenysége, a tapasztalatoknak a már meglévő elképzelések keretei között történő feldolgozása, az eredmények önálló, kritikus értékelése és alkalmazása. Az értelmes tanulás során létrejövő tudásrendszernek alkalmasnak kell lennie környezetünk jelenségeinek előrejelzésére, magyarázatára, s alkalmazhatónak kell bizonyulnia a mindennapi tevékenységek során.
Az iskolázás első hat évében zajló természettudományos nevelés a természeti világ elemi megismerésének lehetőségét biztosítja a 6–12 évesek számára.
A tanulók elsajátíthatják a tudományos megismerés legelemibb eljárásait, az olyan általános, a megismerési folyamatokkal kapcsolatos tudásrendszereket és műveleteket, mint amilyen az előzetes elképzelések formába öntése, a hipotézisalkotás, a megfigyelések és a kísérletek tervezése, a tapasztalatok szóban, rajzban, írásban való rögzítése, a problémamegoldás elemi műveletei, az ismeretszerzés, tájékozódás már kisiskoláskorban elérhető és gyakorolható módszerei.
A 7–12. évfolyamokon a természettudományos nevelés eredményeként kialakul a gyerekekben az általános, az élet hétköznapi folyamataiban, az állampolgári léttel összefüggő döntésekben használható tudás. 
A fizikai műveltségtartalmak feldolgozása keretében elsődlegesen azokkal a mechanikai, termodinamikai, elektromágneses, fénytani és atomfizikai, anyagszerkezeti jelenségekkel és összefüggésekkel, törvényekkel ismerkednek meg a tanulók, amelyek megalapozzák a korszerű fizikai világképet, a többi természettudományos tantárgy tanítását, tanulását.
A kémiai műveltségtartalmak elsajátítása során a legtöbbet használt természetes és mesterségesen előállított anyagok legfontosabb tulajdonságait, átalakulásait és felhasználásuk módját ismerhetjük meg. A megfelelően megválasztott kémiai műveltségtartalmak tanítása és tanulása hozzájárulhat a környezetünkkel kapcsolatos felelős magatartás kialakulásához. A biológiai és egészségtani műveltségtartalmak tanulmányozásával a tanulók megismerik az élet sajátságait, az élő és élettelen természet szoros kapcsolatát, az élőlények testfelépítése és életmódja közötti összefüggéseket, az élővilág egységét, fejlődését és rendszerszerű “működését”, az élőlények állandóságát és változékonyságát. Ezek az ismeretek a természet szeretetére, meggyőződésből fakadó, tudatos, aktív környezetvédelemre nevelhetnek, melynek hatására a tanulók tudatosan törekedhetnek az egészséges életmóddal kapcsolatos szabályok betartására. 
A természet megismerésével kapcsolatos fejlesztési folyamatokat a közoktatás szakaszaiban adjuk meg. A táblázat első oszlopában jelezzük, hogy az adott sorban szereplő fejlesztési feladatok milyen kiemelhető fő fogalom vagy tevékenység köré szerveződnek. Ezzel nem a tananyagot, az oktatás tartalmát akarjuk kizárólagos módon meghatározni, inkább annak a szűkebb tudásrendszernek a magját alkotó fogalmat, tevékenységet jelezzük, amely köré a fejlesztési feladatokat, tevékenységeket meghatározó fogalmi rendszer épül.

Fejlesztési feladatok
1. Tájékozódás a tudomány–technika–társadalom-kölcsönhatásról, a természettudományról, a tudomány és a tudományos megismerés természetéről
	1–4. évfolyam	5–6. évfolyam	7–8. évfolyam	9–12. évfolyam	
Tudomány–technika–társadalom	A természettudományok eszközeivel kezelhető technikai, társadalmi kérdések megfogalmazása a családi környezetből hozott s az életkornak megfelelő ismeretrendszerekből kiindulva. Fontos a fokozatosság elve. A kérdésfeltevés, az alapos vizsgálat igényének tudatos kialakítása, fejlesztése.	A tudományos vizsgálódások során felvetődő kérdések tudatos összekapcsolása a releváns technikai és társadalmi kérdésekkel.	A tudomány szerepének bemutatása, értelmezése a technikai és társadalmi folyamatokban.	A tudomány–technika–társadalom komplex összefüggésrendszer kritikus elemzése, problémák felvetése, alternatív megoldások megismerése, egyéni álláspontok kialakítása.	
Természet.	A természetnek mint védendő világnak az értelmezése. Annak fokozatos belátása, hogy az emberi tevékenység és maga az ember szerves része a természeti folyamatoknak.	Az embernek mint a természet integráns részének kezelése a természeti folyamatok elemzése során. A környezetre kifejtett emberi, társadalmi hatások elemzése, az e körben felmerülő problémák észrevétele, megoldási módok keresése.	A természet egységére vonatkozó elképzelések formálása az egységet kifejező átfogó tudásrendszerek, mint az atomelmélet, az általános fogalmak (anyag, energia, információ stb.), az univerzális törvények segítésével.	A természet egységére vonatkozó koncepció tudatos alkalmazása. Az ember természeti folyamatokban játszott szerepének kritikus vizsgálata. A jelentkező társadalmi problémák előtérbe állítása, a problémák megoldását célzó egyéni és közösségi cselekvés lehetőségeinek felismerése, elfogadása, e cselekvés vállalása.	
Tudomány, tudományos világkép, a tudomány természete.	A tudományos vizsgálat iránti igény fokozatos formálása.	Az egyéni és a tudományos el-képzelések összehasonlítása, a tudományos vizsgálódások hatékonyságának, fontosságának, izgalmas, kaland jellegének érzékeltetése, megláttatása.	A tudomány elhelyezése a megismerési folyamatban, amelyben a világról tudományos és nem tudományos modellek sokaságát alkotjuk meg. A tudományos fejlődés elméletirányítottságának érzékeltetése, láttatása sok-sok példán keresztül. Az empíria ellenőrző, a tudás adaptivitását lemérő, valamint a rejtett elképzelések megfogalmazását, felszínre hozását segítő szerepének felismerése.	A tudomány elméletirányított, de a társadalomban megfogalmazott igényeket kielégítő, a társadalom által értékelt, vagyis mélyen a társadalmi folyamatokba ágyazott vállalkozásként történő értelmezése. A tudományos és a nem tudományos elképzelések megkülönböztetésével kapcsolatban önálló álláspont formálása.	
Tudománytörténet.		A tudománytörténet néhány nagy alakjának élettörténetével való ismerkedés.	Nagyobb összefüggő tudománytörténeti folyamatok megismerése, elemzése. Szerepük tanulmányozása az emberiség fejlődése szempontjából. 	A tudománytörténeti folyamatoknak az értelmezése a modellek, az elképzelések, az egymást váltó s nemegyszer egymással harcban álló paradigmák megszületéseként és háttérbe szorulásaként. (A tudás kumulatív felhalmozásának elképzelésével szemben.)	
Technika, technológia.	A mindennapi életben használt, a gyerekek által jól ismert néhány technikai eszköz működésének magyarázata már ismert összefüggések vagy hétköznapi ismeretek segítségével. Az anyag nyersanyagból termékké való átalakulásának végigkísérése néhány esetben.	A megismert természeti törvényszerűségek alkalmazása technikai eszközök működésének, folyamatok leírásának magyarázatára.	A technika társadalmi alkalmazásával összefüggő jelenségek, folyamatok vizsgálata a természettudományos tudás alkalmazása szempontjából (igények és kielégítésük, a modern tudományos eredmények technikai alkalmazásának folyamatai stb.). Néhány komplex gyártási folyamat leírása.	A tudományos eredmények technikai alkalmazásával összefüggő problémák értékelésével kapcsolatban egyéni álláspontok formálása (a tudomány- és technikaellenességhez való viszony formálása). Tudatos és felelős állásfoglalás, döntési képesség egyes technológiák alkalmazásával kapcsolatban. 	

2. Természettudományos megismerés
	1–4. évfolyam	5–6. évfolyam	7–8. évfolyam	9–12. évfolyam	
A természet megismerése	A természeti és technikai tárgyakkal, jelenségekkel kapcsolatos elképzelések megfogalmazása, az ezekkel kapcsolatos megbeszélésekben való részvétel.	A természeti és technikai tárgyakkal, jelenségekkel kapcsolatos elképzelések megfogalmazása, az ezekkel kapcsolatos megbeszélésekben való részvétel. A tanult egyszerűbb esetekben a folyamatok eredményeinek előrejelzése s az előrejelzés eredményességének elemi értékelése. Önálló vizsgálódás, a megfigyelések irányított rögzítése. Adott olvasnivalóból meghatározott szempontok szerinti információk kigyűjtése.	A tudományos ismeretszerzés iránti határozott igény kialakítása, a tudományos ismeretek alkalmazása egyre tudatosabban a folyamatok magyarázata és eredményeik előrejelzése során. Önálló vizsgálódás, a megfigyelések önálló rögzítése. Adott olvasnivalóból meghatározott szempontok szerinti információk kigyűjtése.	Az önálló ismeretszerzés igényének kialakítása. A természeti és technikai tárgyakkal, jelenségekkel kapcsolatos saját elképzelések és a tanult tudományos elméletek megfogalmazása, magyarázatokban, előrejelzésekben és cselekvésben való használata. Az ismeretszerzés során kritikus értékelés.	
Megfigyelés, kísérletezés, mérés.	A mindennapi életben fontos szerepet játszó mérések fokozatos megismerése, gyakorlása. A tanulás során egyre nagyobb mértékben szereplő megfigyelések, kísérletek végzése előtt fontos a vizsgált jelenségekkel kapcsolatos előzetes tudás számbavétele.	Rendszeres megfigyelés, kísérletezés önállóan és csoportmunkában is a vizsgálódásokhoz, modellalkotáshoz, problémamegoldásokhoz kötötten. A tanterv tartalmához köthető vizsgálódásokhoz, kísérletekhez szükséges eszközök balesetmentes használata. 	A megfigyelés, a kísérlet és a mérés eszközként történő alkalmazása a tudományos elképzelések formálása, a modellekkel végzett munka és a problémamegoldás során. Kísérletek, megfigyelések, mérések önálló, vagy csoportmunkában történő tervezése, kivitelezése és értékelése.	Új kísérleti eszközök megismerése, kreatív használat, egyszerűbb kísérleti eszközök készítése. A vizsgálatok, kísérletek eredményeinek értelmezése a tanult összefüggések, elméletek fényében. Annak megállapítása, hogy a feltételezett oksági kapcsolatokat alátámasztják-e a kísérletek.	
Az ismerethordozók használata a megismerési folyamatban.	Tanítói segítséggel tájékozódás egyszerűbb forrásanyagokban.	Másokkal együttműködve sokféle ismerethordozó (könyvek, lexikonok, enciklopédiák, térképek, táblázatgyűjtemények) használata.	Önálló forráshasználat. A számítógépes, illetve multimédiás eszközök használata.	Természettudományi ismeretterjesztő szövegek önálló feldolgozása, megértése.	
Az ismeretszerzés eredményeinek feldolgozása.	A tanult körben a változások fontosabb okainak megnevezése tanári segítséggel. Belső elképzelések alapján a különböző tárgyak, élőlények, jelenségek tanult jellemzőinek elemi szintű összehasonlítása, a megismert szempontok alapján csoportosítás, osztályozás. A tanult körben az egyszerű képi és szöveges információk, jelek értelmezése.	Bekapcsolódás a tanár által ajánlott ellenőrző kísérletek eredményeinek elemzésébe. A megfigyelések, tapasztalatok, megszerzett ismeretek és azok előzetes elképzelésekhez való viszonyának saját szavakkal történő megfogalmazása és írásban való rögzítése. Az előzetes elképzelések, előrejelzések, valamint a megfigyelt jelenségek, mért értékek közti eltérések felismerése. Törekvés ezeknek az eltéréseknek a magyarázatára.	Az ismert területeken az előzetes tudást használó osztályozás, rendszerezés. A megfigyelések, mérések, kísérletek során nyert adatok áttekinthető rendezése, a vizsgálódások eredményeinek pontos megfogalmazása. Az anyagok, mennyiségek jeleinek használata. A vizsgálatok, kísérletek során nyert adatok ábrázolása különféle diagramokon, grafikonokon, illetve a kész diagramok, grafikonok adatainak leolvasása, értelmezése. A művelődési anyaggal kapcsolatos egyszerűbb vázlatrajzok, sematikus ábrák, kapcsolási rajzok készítése és a kész ábrák, rajzok értelmezése.	Problémák kritikus felvetése, ha a megfigyelések, kísérletek eredménye nem egyezik a várttal. Az ilyen esetek elemzése a tanterv által átfogott körben. Vizsgálatok eredményeinek átfogó, különböző médiaeszközöket használó, informatív és esztétikus bemutatása.	

3. Tájékozódás az élő és élettelen természetről
	1–4. évfolyam	5–6. évfolyam	7–8. évfolyam	9–12. évfolyam	
Anyag	Tárgy (test) és anyag megkülönböztetése a nyelvhasználatban. Anyagfajták különbözőségének felismerése, anyagnevek anyagfajtákhoz rendelése. Az anyagfajta és a használat közti összefüggés sok konkrét példán való felismerése.	Az anyagfogalom fokozatos kiterjesztése a levegőre, majd általában a gázokra. Az anyagmegmaradás szempontjából szemléletileg kritikus jelenségek elemzése (égés, kémiai átalakulások, halmazállapot-változások, gázok összenyomása, melegítés).	Az energia és az információtartalom anyaghoz kapcsolása. Az anyagmegmaradás törvényének alkalmazása természeti folyamatok elemzése során.	A világ anyagi természetére vonatkozó gondolkodási rendszernek, valamint az anyag általános, elvont és mély kategóriájának mint a világjelenségek magyarázata egyik lehetőségének a használata. (A világ egységes anyagelvű felépítése az elemi részecskéktől a galaxisokig.) Az anyag szerkezete és tulajdonságai összefüggésére vonatkozó ismeretek tudatos használata a természeti, technikai és társadalmi jelenségek magyarázata során.	
Anyagok a technikában és a hétköznapi életben.	Használati tárgyak anyagainak felismerése, egyszerűbb anyagok technikai formálása, használati tárgyak készítése.
	Érdekes és különleges tulajdonságokkal rendelkező anyagokra vonatkozó ismeretek felhasználása a modern technikai alkalmazások magyarázatára, kreatív ötletek kidolgozására.	Az anyagtudományok eredményeinek meglátása, elemzése a hétköznapi alkalmazásokban. Az anyagtudományok társadalmi folyamatokhoz való hozzájárulásának értékelése.	
Halmazállapot	A halmazállapotok tudományos értelmezéseknek megfelelő megkülönböztetése. (A porok nem kemény, de szilárd anyagok, a folyadék és a víz fogalma világosan elkülönül, a nagyobb viszkozitású folyadékok is folyadékok.) 	A gázoknak s köztük a levegőnek (pozitív) tömeg és súly tulajdonítása. A tömeg és súly fogalmainak elválasztása a szilárdság és keménység fogalmaitól.	A halmazállapotok részecskeszintű értelmezése.		
Halmazállapot-változás.	Halmazállapot-változások felismerése, besorolásuk a főbb típusokba. Konkrét halmazállapot-változások során annak bemutatása, elemzése, hogy az anyagok nem tűnnek el.	Oldódás és olvadás megkülönböztetése megfelelő folyamatok vizsgálatával.	A halmazállapot-változások elemzése az anyagszerkezeti kép használatával, az energia és az információ szempontjából. A hőmérséklet és a halmazállapot-változás közötti összefüggések tanulmányozása.	A halmazállapot-változások technológiai folyamatokban játszott szerepének illusztrálása, jelentőségük értékelése.	
Anyagszerkezet (részecskeszemlélet).	Az anyag felépítettségével, szerkezetével kapcsolatos kérdések gyerekek általi felvetése esetén elképzeléseik feltárása, a különböző értelmezések létezésének demonstrálása, ezzel kapcsolatos beszélgetések.	A folytonos anyagkép mellett, azzal szemben jelenjen meg a részecskekép konstrukciója (egyszerű golyómodell hatékonyságának tesztelése, magyarázatok alkotása, a modell határainak keresése).	A golyómodell átalakítása iránti igények felkeltése, a különböző meghaladási kísérletek tanulmányozása. Az atom- és molekulafogalom kialakulása s használata a már korábban tanult fizikai és kémiai folyamatok közül a fontosabbak magyarázatában. 	Ismerkedés egy kvalitatív kvantumfizikai részecskeképpel, annak felhasználása jelenségek magyarázatában. Az atomok és a molekulák fogalmának alkalmazása a kémiai kötések, valamint a kémiai folyamatok értelmezésében. A modern anyagelméletek legfontosabb sajátosságai, nyitott kérdések.	
Elemek, vegyületek, keverékek, oldatok, elegyek. 	Játékos ismerkedés egyszerű keverékekkel, oldatkészítéssel.	Ismerkedés a részecskékből való felépítettség konkrét példáival (kristályos anyagok, keveredési folyamatok magyarázata, összetett rendszerek összetevőinek felismerése).	A fogalmak világos elkülönítése, a hétköznapokban is ismert anyagok megfelelő besorolása. Néhány elemekre bontási, valamint vegyületképzési folyamat kísérleti bemutatása, keverékek (oldatok) készítése. Oldatok töménységével kapcsolatos feladatok megoldása a hétköznapi élet által igényelt szinten. Keverékek szétválasztása fontosabb módszereinek alkalmazása. A tanult szervetlen vegyületek összetétele és tulajdonságai közötti összefüggések felismerésére. Egyszerű szervetlen kémiai reakciók elvégzése, felírása.	Diszperz rendszerek, kolloidok szerepének vizsgálata az élettel kapcsolatos folyamatokban. A kémiailag tiszta és a keverék anyagok világos elkülönítése az anyagszerkezeti ismeretek alkalmazásával. Vegyületek képződésével és bomlásával kapcsolatos számítások végzése. A tömegmegmaradás törvényének tudatos alkalmazása. A kémiai egyenletek megfelelő felírása, elemzése és alkalmazása. Szerves vegyületek összetétele és tulajdonságai közötti összefüggések tanulmányozása.	
Anyagszerkezet (atomszerkezet, ionok, molekulák).			Az atomok belső struktúráját leíró modellek kialakítása, korai atommodellek közül eggyel-kettővel való ismerkedés. Az elektromos folyamatok egyszerű atomszerkezeti magyarázata.	Az atom szerkezetének magyarázata kvalitatív kvantummechanikai kép segítségével. Az atomok alkotórészeivel kapcsolatos tudás alkalmazása folyamatok, jelenségek magyarázatában és más fogalmak meghatározásában (molekulaképződés, kémiai kötések, másodlagos kötések, kristályos szerkezet kialakulása).	
Anyagszerkezet (atommag).				Az atommag struktúrájára vonatkozó modellek közül egynek a használata fontosabb jelenségekkel összefüggésben (radioaktivitás, magfúzió, maghasadás).	
Az anyagszerkezeti ismeretek társadalmi jelentősége.			Az elektromosság alkalmazásával összefüggő technikai jelenségek és társadalmi folyamatok összekötése a fizikai ismeretekkel.	A nukleáris energia hasznosításának társadalmi kérdései kapcsán alternatív elgondolások megformálása, a problémák vitákban való megismerése és értékelése, a saját álláspont formálásához szükséges feltételek teremtése. A nukleáris folyamatok gyógyászati alkalmazásaival való ismerkedés, jelentőségük felismerése.	
Környezetünk anyagai, az anyagok osztályozása.	Anyagfajták felismerése, megkülönböztetése.	Anyagok tulajdonságok szerinti csoportosítása, egyes tulajdonságok anyagszerkezeti értelmezése.	Az anyagok szervetlen és szerves osztályokra bontása. A periódusos rendszer elemi használata (még atomszerkezet nélkül). Az anyagok csoportjaira vonatkozó tudás alkalmazása a hétköznapi életben is fontos szerepet játszó anyagok tulajdonságainak és az ezekkel kapcsolatos jelenségeknek a magyarázatában.	Az anyagok csoportjainak jellemzése anyagszerkezeti ismeretek alapján (szerves, szervetlen vegyületek, az e csoportokon belüli legfőbb csoportok jellemzése, főbb tulajdonságaik).	
Energia	“Mitől van energiánk?” A kérdésre adható válaszok megbeszélése. Ismerkedés konkrét, hétköznapi folyamatokban az energiafajtákkal, az energiahordozókkal, az energiaforrásokkal, anélkül, hogy az energia fogalmát definiálnánk.	Ismerkedés konkrét, hétköznapi folyamatokban az energiafajtákkal, az energiahordozókkal, az energiaforrásokkal, az energia átalakulásaival.
A változások, az átalakulások esetében energiára vonatkozó, egyelőre kvalitatív megfontolások használata.	A mozgások, az elektromos, fény-, hang-, hőjelenségek, a fázisátalakulások, a kémiai folyamatok közben zajló energiaváltozások jellemzése, egyszerűbb számítások végzése, az élő szervezetek energiaátalakító folyamatainak átfogó jellemzése (a részletes biokémiai folyamatok nélkül). Erő és energia fogalmak világos megkülönböztetése.	A fizikai, kémiai, biológiai folyamatok magyarázata energiaváltozások segítségével, eközben a tanult fogalmak használata. Az energiaváltozások kiszámítása további adatokból. Természettudományos és hétköznapi problémák megoldása az energia fogalmának segítségével.	
Az energia terjedése.	Egyszerű játékok a hang, a fény és a hő terjedésével kapcsolatban.	Az energiának a fénnyel, a hanggal, a hővel, továbbá elektromos, fázisátalakulási és kémiai folyamatok révén történő terjedésével kapcsolatos jelenségek kvalitatív magyarázata.	Az energia terjedésével magyarázható jelenségek anyagszerkezeti ismereteket használó elemzése, az energia terjedésével kapcsolatos néhány technikai, gazdasági folyamat (pl. energiatakarékosság kérdései) elemzése.	
Energiamegmaradás.	Annak bemutatása példák segítségével, hogy a folyamatban részt vevő testek energiái más testek energiájává, illetve másfajta energiákká alakulnak át. (A törvény és az energia szó jelentésének megfogalmazása nélkül.) 	Az energia megmaradásának megbeszélése a vizsgált konkrét esetekben. A természeti és technológiai folyamatok elemzése során az energia átalakulásával és nem a keletkezés és eltűnés fogalmaival való magyarázatok.	Az energiamegmaradás törvényének alkalmazása problémák megoldásában, feladatmegoldásban, kísérletek eredményeinek értelmezésében, jelenségek leírásában, magyarázatában és előrejelzésében, az energiaátalakítási folyamatok társadalmi, technikai vonatkozásainak elemzése, értékelése során.	Az energiamegmaradás törvényének alkalmazása globális, hosszú idejű folyamatok elemzése során, a termodinamika I. és II. főtételének felhasználása az élet kialakulásával, fennmaradásával és az evolúcióval összefüggő folyamatok magyarázata során. A tömeg energia ekvivalencia megértése, néhány ezzel magyarázható folyamat megismerése.	
Az energiaátalakulásokkal kapcsolatos társadalmi, technikai problémákhoz való viszony.	Az energiahordozók jelentőségének, szerepének, az energiaigénynek felismerése a hétköznapi életben, az emberi tevékenység területeivel történő összekapcsolása.	Az energiával történő takarékos bánásmód jelentőségével és konkrét módozataival való ismerkedés. Energiatakarékos magatartás kialakítása.	Az emberi energiaátalakítási folyamatok környezeti hatásainak elemzése, alternatív energiaátalakítási módok megismerése, önálló álláspont formálása a felmerülő társadalmi, gazdasági, politikai kérdésekkel kapcsolatban.	Az energiaátalakítással kapcsolatos folyamatok “kényes” kérdései (atomenergia felhasználása, fosszilis energiahordozók felhasználásának környezeti hatásai, az energiatermelésnek a szegénység felszámolásában játszott szerepe stb.) esetén álláspontok, érdekek, értékrendszerek megismerése, megvitatása, saját álláspont formálása.	

Információ	Az információk átadásának egyszerű módjai, az érzékelés mint információszerzés.	Információközléssel kapcsolatos játékok (kódolás, dekódolás, a zaj szerepének szemléltetése stb., a fogalmak használata nélkül, konkrét játékokban).	A biológiai információ jelentőségének felismerése példák segítségével.	A biológiai információ átadásával, változásával kapcsolatos jelenségek tanulmányozása, az öröklődés folyamatainak leírása, bemutatása során a tanult információelméleti fogalmak használata.	
A tér	Térérzet tudatosítása, tájékozódás a térben, irányok, távolságok, hosszak, nagyságrendek meghatározása (becslés, mérés).
Földön kívüli térségek létének felismerése.	Az ismert tér fokozatos “kitágítása”, távolságra vonatkozó becslések és számítások földrajzi méretekkel.	Különböző mérőeszközök használata, a pontosság kérdéseinek vizsgálata.	A térbeli fizikai viszonyok elemzése koordinátarendszerek segítségével, ezzel kapcsolatos számítások. Méretek és nagyságrendek meghatározása, becslése és számítása az atomok méreteitől az ismert világ méreteiig.	
Idő és mozgás	Ismerkedés a természet könnyen megfigyelhető ciklusaival. Ezek megfigyelése, az eredmények rögzítése. Az idő érzékelése, becslése, saját mérések. Tájékozódás a mindennapok időviszonyaiban. A helyváltoztatás és az eltelt idő összefüggésével való ismerkedés. A mozgásban megnyilvánuló állandóság és változás tanulmányozása egyszerű példák segítségével.	Az idő egységeinek megismerése, számítások. Rövidebb távú folyamatok (évszakok, éghajlati és időjárási jelenségek, a természet rövidebb távú, néhány éves, évtizedes, évszázados változásai) áttekintése, elemzése. A mozgás általános jellegének tudatosulása. Leírások, példák megadása hely- és helyzetváltoztató, aktív és passzív mozgásokra az élővilágban. Néhány esetben kétségek megfogalmazása a mozgások arisztotelészi jellegű magyarázatával kapcsolatban.	A változó sebességű mozgásoknál a változások okának kvalitatív megadása. Az idő mérésével kapcsolatos tudás kibővítése az új ismeretek segítségével. A “biológiai órával” kapcsolatos néhány érdekes jelenség tanulmányozása. Mozgásokat befolyásoló tényezők felderítése, leírása. Egyszerű mozgások leírása egyenes arányossággal. A világ időbeli változásaival való ismerkedés (kozmikus folyamatok, a Föld története, evolúciós folyamatok időbelisége).	Az idő, a természeti folyamatok iránya, valamint a termodinamika II. főtétele közötti kapcsolatok filozófiát is érintő, a fizikai, kémiai modellek természetével számoló elemzése. A földi élet és az ember mint faj időbeli változásait leíró tudományos elméletek lényegének tanulmányozása. Jelenségek időbeli lefolyásának függvényekkel való leírása.
A fizikai, kémiai és biológiai folyamatok időbeli viszonyainak általános fogalmakkal (sebesség, gyorsulás, erők, energia, entrópia) történő leírása. A katalizátorok szerepének felismerése a kémiai és a biológiai folyamatok sebessége szempontjából. A mozgás kinematikai és dinamikai leírása, a newtoni képnek mint a tudományos elemzés eszközének elfogadása.	
Föld és Univerzum	Az égitestekkel kapcsolatos elképzelések felszínre hozása, megfogalmazása, megbeszélése. A Naprendszerbeli égitestek viszonyaival (heliocentrikus kép), valamint a Föld alakjával kapcsolatos tudományos kép megformálása. Elemi ismeretek gyűjtése égitestekről, egyszerű megfigyelések végzése a meglévő tudás ellenőrzése érdekében.	A Föld egészére vonatkozó alapvető ismeretek (felépítés, kontinensek stb.) megszerzése és használata a releváns természeti és társadalmi folyamatok magyarázatára, előrejelzésére. 	A tömeg és súly fogalmának megkülönböztetése. A gravitációs vonzással összefüggő jelenségek tanulmányozása. A Föld, a Naprendszer, a Világegyetem méretbeli arányainak érzékeltetése.	Az égitestek kapcsolatainak elemzése. A súlytalanság helyes értelmezése, az ezzel kapcsolatos, gazdasági jelentőséggel is bíró űrkutatás eredményeinek figyelemmel kísérése. Az Univerzumra vonatkozó modellek közül az általános műveltség szempontjából fontosnak ítélhetőkkel kapcsolatban az érdekes kutatási eredmények értelmezése. Néhány nyitott, vitatott kérdéssel kapcsolatban önálló gondolatok, világnézeti, természetfilozófiai elképzelések megfogalmazása (az élet jelenléte az Univerzumban, a Világmindenség véges vagy végtelen, zárt vagy nyitott jellege stb.).	

Rendszer	A szó használata nélkül konkrét rendszerek konkrét elemzése (Miből áll? Milyen kapcsolatokban vannak az elemek? Hogyan működik? Mi történik a rendszerrel? stb.).	Konkrét példákon annak demonstrálása, hogy egy rendszer egységes “viselkedést” produkál, a környezetében valamilyen funkciója, szerkezete van.	Rendszer és környezet elválasztása, a határok önkényességének megértése. Rendszer és környezet magasabb szerveződési szintként való egységesülését bemutató elemzések konkrét természettudományos és technikai példákon. Ökológiai rendszerek vizsgálata.	A rendszerelemzés módszereinek alkalmazása a felmerülő komplex problémák megoldása során, “rendszerelemzési rutin” kialakítása. Komplex technológiai, társadalmi és ökológiai rendszerek elemzése, leírása, modellezés, a modellek működtetése.	
Állapot, változás, folyamat.	Az elemzett konkrét rendszerek vizsgálata során az elemek állapotaival, a változásokkal kapcsolatos előzetes tudás felszínre hozása, összegyűjtése, ismert állapotok, változások, folyamatok elkülönítése, megnevezése, a rendszerek leírásában való használata.	A tanult körben a természeti rendszerek, elemeik állapotainak, változásaiknak, a rendszerekre jellemző folyamatoknak a bemutatása, összehasonlítása (pl. a Földön tapasztalható folyamatok, Naprendszer, életközösségek, éghajlati területek). Az oldódásnak, a halmazállapot-változásoknak, a lassú és gyors égés folyamatainak, a hőtágulásnak, a testek folyadékban való úszásának, lebegésének, elmerülésének világos elkülönítése a gyakorlati helyzetek elemzése során; e jelenségek, folyamatok felismerése, kvalitatív leírása.	A természettudományok művelése, valamint a technika alkalmazása, fejlesztése során leggyakrabban használt állapotleírások alkalmazása. A változásokra, folyamatokra tanult kvalitatív és kvantitatív összefüggések, törvényszerűségek alkalmazása problémamegoldások során. A lineáris és a körfolyamatok felismerése, összehasonlítása, példákon való elemzése.	A természetben lezajló változások jellegével kapcsolatos ismeretek alkalmazása, elsősorban az ökoszisztémákban zajló folyamatok, az élet keletkezése és fejlődése, a zárt fizikai rendszerben zajló folyamatok (II. főtétel) elemzése során. Az oldódás, a halmazállapot-változások, a kémiai folyamatok kvantitatív leírása a tanult összefüggésekkel, e tudás felhasználása komplex természeti, technikai, környezeti folyamatok magyarázatában, a leírásban alkalmazott természettudományos fogalmak megfelelő használata.	
Egyensúly.		A fogalom bevezetése egyszerű mérésekkel	Az egyensúly jelentőségének felismerése a rendszerállapot megőrzésében.
Egyensúlyra vezető fizikai, biológiai és kémiai folyamatok bemutatása. 	Magasabb szerveződési szintű rendszerek egyensúlya: az élő szervezet, a társadalom és a gazdasági rendszerek egyensúlyának összehasonlítása. Dinamikus egyensúly és állandó állapot megkülönböztetése.	
Irányítás, vezérlés, szabályozás.		Néhány, a természetben, elsősorban az életközösségekben szerepet játszó szabályozási folyamat részletesebb elemzése, a fogalmak meghatározása nélkül.	A fogalmak meghatározása, természeti, technikai jelenségekhez való hozzárendelése, az élő szervezetekben lejátszódó szabályozási folyamatok elemzése.	Társadalmi (gazdasági, politikai) szabályozási folyamatok összehasonlítása a természetben zajló “hasonló” folyamatokkal. A szabályozási folyamat általános elveinek kimondása és alkalmazása természettudományos problémák megoldása kapcsán.	
Az élet	Az élet értelmezésére vonatkozó gyermeki elképzelések felszínre hozása, ütköztetése más elképzelésekkel, az életjelenségekhez kötött életértelmezés fokozatos erősítése. Az élő és élettelen összehasonlítása.	Az életjelenségeken alapuló élet-értelmezés használata az élővilág, a Föld folyamatainak elemzése során.	Az életjelenségek mélyebb alapjainak, az élő szervezetekben zajló folyamatoknak a megismerése, ezzel az életfogalom jobb megalapozása. A növények, a fotoszintézis földi élet folyamataiban játszott kritikus szerepének megismerése, elemzése.	Az anyag, az energia és az információ életjelenségekben játszott szerepének értelmezése, elemzése. Az e fogalmakhoz köthető tudás alkalmazása biológiai jellegű problémák megoldása során. Az élet keletkezésével és fejlődésével kapcsolatos legfőbb tudományos elképzelések tanulmányozása, vitákban, álláspontok formálásában való felhasználása. Az élet feltételeinek összegzése.	
Evolúciós szemlélet.	A születéssel, az egyedfejlődéssel és az öröklődéssel kapcsolatos gyermeki elképzelések felszínre hozása, összehasonlítása, más, köztük a tudományos nézetekkel való összevetése (természetesen csak a gyerekek létező, előzetes tudásával feldolgozható témákban).	Az élővilág relatív állandóságának, valamint változásának, a hosszú időszakok alatt lezajló átalakulásnak elfogadása, az öröklődés lehetséges szerepének felismerése.	Ismerkedés az evolúciós gondolattal s annak kapcsolódásával az élővilág rendszerezéséhez. A lamarcki fejlődéstani elveknek megfelelő naiv elképzelések visszaszorulása (a szerzett jegyek nem öröklődő jellegének elfogadása). Az öröklődés, valamint az evolúciós folyamatok értelmezésében a teleologikus értelmezések visszaszorulása, az ezzel kapcsolatos elképzelések feldolgozása, kritikája.	A darwini evolúciós séma lényegének megértése, az öröklődés jelenségeivel szoros kapcsolatban való értelmezése. Az evolúciós felfogás alkalmazása vitákban, az élővilág alakulásával kapcsolatos jelenségek magyarázatában, problémamegoldások során. Az evolúciós pszichológia néhány érdekes állításával való ismerkedés. Bioetikai kérdések felvetése, viták, saját álláspont formálása.	
Az élővilág szerveződési szintjei.	A szerv-, szervezet-, fajta-, fajszintekkel való ismerkedés példákon keresztül, megnevezések tanulása már ismert “egységekkel” kapcsolatban.	Sokféle rendszertani egységgel való foglalkozás közben a sejtalkotó, sejt, szövet, szerv, szervrendszer, szervezet (egyed), ökológiai rendszer fogalmakkal való fokozatos ismerkedés, konkrét esetekben a hierarchikus szerveződés felvázolása.	A szerveződési szintek közötti funkcionális kapcsolatok felismerése, ezek elemzése, az így szerzett tudással önálló ismeretszerzés a témában.	A“legalsó” szerveződési szintek biokémiai alapjainak megismerése, egységes kép formálódása a biológiai működésekkel kapcsolatban (a gének, a szervezetben található legfőbb anyagcsoportok szerepének általános megragadásával). Az ego-, illetve antropocentrikus szemléletmód végleges felváltása az ökológiai rendszerek általános megragadásának szemléletmódjával.	
Az élővilág rendszerezése.	Az élőlények három “felsőbb” nagy országához tartozó fogalmak (állat, növény, gomba) kiszélesítése, az állat- és növényfogalom gazdagítása, a kezdeti gyermeki elképzelések meghaladása. Az élőlények egyszerű csoportokba sorolása, a hierarchikus osztályozás igényének felkeltése.	Nagyobb “osztályok” nevének és egymáshoz való viszonyaiknak alkalmazása az ismeretszerzés során, a hierarchikus viszonyokra vonatkozó tudás használata segítséggel.	Az összes ország megismerése. A hierarchikus rendszerezés (osztályozás) elveinek használata a fajokkal és csoportjaikkal kapcsolatos tanulási folyamatokban, problémamegoldások során. A rendszerezés alapjaival, fő szempontjaival kapcsolatos kérdések felvetése (a külső szempontokkal szemben a belsők előtérbe kerülése, a fejlődéstörténeti osztályozás igényének megfogalmazása).	Hierarchikus osztályozás önálló, spontán alkalmazása. Az élővilág evolúciós alapú osztályozása, rendszerezése alapelveinek következetes használata.	
Életműködések.	A növények anyagcseréjével kapcsolatban kialakult elképzelések feldolgozása, alternatívák felállítása.	A növényi és az állati anyagcsere összehasonlítása. Az öröklődés és a szaporodás összekapcsolása. 	A víz, az ásványi sók, a szén-dioxid, az oxigén és a fény szerepének megértése a növényi életműködésekben; a megfelelő folyamatok elemzése. A szexualitás szerepének elemzése az evolúció folyamatában.	Az életműködések evolúciós fejlődésének vázlatos bemutatása, elemzése. Az enzimek (fehérjék) jelentőségének ismerete az életfolyamatokban.	
Az ember egészsége.	Törekvés a szervezet számára szükséges táplálékok ismeretére alapozott, megfelelő táplálkozási szokások kialakítására. Annak felismerése, hogy a környezet állapota az ember egészségére is hatással van. Az egészséges életkörülmények igénylése. A testi fogyatékkal élő emberek elfogadására való tudatos nevelés.	Az emberi szervezet felépítésének és működésének alapszintű ismerete, a rendszerszerűség belátása. Az egyes szervrendszerek fontosabb betegségeinek és a megelőzés és gyógyítás módozatainak ismerete.	Az emberi szervezetet veszélyeztető anyagok szervezetre gyakorolt fontosabb hatásainak megismerése. Tartózkodás az alkoholtól, a drogoktól, a gyógyszerek kábítószerként történő fogyasztásától, a dohányzástól. Az öröklődés és egészség közti kapcsolat felismerése, öröklött kockázatok, betegségek.	Az emberi szervezetet veszélyeztető anyagok szervezetre gyakorolt fontosabb hatásainak megismerése. Tartózkodás az alkoholtól, a drogoktól, a gyógyszerek kábítószerként történő fogyasztásától, a dohányzástól. Az egészség mint személyes és társadalmi érdek. Aktív és tudatos egészségvédelem, másokon való segítés.	
Fenntarthatóság, a környezet védelme.	Néhány könnyen átlátható, megérthető, a gyerekeket közvetlenül, a gyakorlatban is érintő, helyi környezetvédelmi problémával való foglalkozás; egyéni és közösségi környezetvédelmi cselekvési formák kialakítása.	A környezetet leggyakrabban szennyező anyagok, forrásaik s a szennyezéshez vezető emberi tevékenységek felismerése saját környezetben s a természettudományi tantárgyak tanulása során megismert kérdésekkel összefüggésben. A szennyező anyagokkal való óvatos bánásmód. A természet jövőjéért, fenntarthatóságáért érzett felelősség vállalása, a környezet értékeinek védése, óvása.	Törekvés a fenntartható fejlődés biztosításával kapcsolatos problémák enyhítésére, megoldására, ehhez az összes természettudományi tantárgyban megszerzett ismeret, képesség felhasználása. Takarékos bánásmód az anyagokkal és az energiával a hétköznapi életben vagy az iskolai tanulás, a természettudományos kísérletezés során.	A fenntartható fejlődés ember, emberi társadalmak általi veszélyeztetettségének felismerése, a társadalmi folyamatokkal kapcsolatos kritikus állásfoglalás, valamint cselekvőkészség kialakulása. Környezettudatos magatartás a hétköznapi élet minden területén, bekapcsolódás környezetvédelmi tevékenységekbe.