Művészetek
Alapelvek
A Művészetek műveltségi terület alapja a nemzeti és az egyetemes emberi kultúra, valamint mindennapi életünk, tervezett-alakított környezetünk és a természet esztétikai jelentésekkel is bíró tartománya. E tág kultúraértelmezésből következően sokféle lehetőség adódik a tanulók sajátos megismerési módjainak, tevékenységeinek érvényesüléséhez.
E területek közös jellemzője értékközvetítő és értékőrző mivoltuk, továbbá az, hogy aktív befogadásra, sőt alkotásra is késztetnek. A művészetek műveltségterület tehát egyaránt fejleszti a teremtés és a létrehozás, valamint a megismerés, a befogadás és a művészettel való élés képességeit.
A Művészetek műveltségi részterületei az Ének-zene, a Tánc és dráma, a Vizuális kultúra, a Mozgóképkultúra és médiaismeret. Mindezek – mai művészetfelfogásunk szerint – önálló művészeti ágazatok. Bár számos rokon vonással rendelkeznek, kialakulásuk, kifejezésmódjuk és az adott korban betöltött szerepük szempontjából igen különbözőek.
A nevelésben betöltött szerepükkel egymás hatását erősítik, mivel mindegyik célja, hogy a művészetekről mint a megismerés, a kommunikáció, az alkotás összetett formáiról olyan élményszerű tapasztalatokat, ismereteket nyújtson, amelyek nagyban hozzájárulnak a legkülönbözőbb képességek fejlesztéséhez, a harmonikus személyiség kialakulásához. 
Több műveltségi részterületnek is célja – a sajátos kifejezési eszközeivel kapcsolatos ismeretszerzés és képességfejlesztés mellett – a kultúra köznapi jelenségeinek kritikai feldolgozása, a legfontosabb kommunikációs módok tanulmányozása. Ily módon az órai tevékenységek kapcsolódhatnak művészi alkotásokhoz és a mindennapi élet megnyilvánulásaihoz egyaránt.
A különböző művészeti területekkel összefüggő gyakorlati tevékenységek, kreatív feladatok által az ismeretek élményszerűvé, a tanulók sajátjává válnak, segítik a mélyebb megismerést, megértést, és fejlesztik a kreativitást. Céljuk a képességek fejlesztése, a szellemi, lelki tulajdonságok gyarapítása, az esztétikai fogékonyság, a fantázia, az érzékenység fokozása. A művészetekkel való foglalkozás hozzájárul az észlelés érzékenységének, a kifejezés árnyaltságának fejlesztéséhez.
A művészetek tanítása mással nem helyettesíthető módon járul hozzá a nemzeti és az európai azonosságtudat kialakításához, a kultúra hagyományos és mai értékeinek megismertetéséhez, a közös élményanyaggal szolgálva az összetartozás érzésének erősítését. A művészeti örökség és a belőle kibontakozó kortárs művészetek megismertetésével a művészeti nevelés segítséget nyújt a fiataloknak, hogy saját koruk kultúrájában jobban eligazodjanak, felismerjék és becsüljék a ma születő értékeket is. A nemzeti és az európai kultúra mellett a más kultúrák értékeivel való megismerkedés nyitottságukat fokozza, felkelti és fejleszti az új iránti kíváncsiságukat, toleranciájukat. A művészeti nevelés ablakot nyit a velünk élő nemzetiségek és romák kultúrájának megismerésére, ami megteremti a kultúrák közötti megértés és együttműködés alapjait.
A művészeti nevelés hatékonyságát fokozhatja, ha a művészetek más műveltségi területekkel összefonódva is megjelennek az iskolai gyakorlatban.
Az Ének–zene a szavak fölötti „hangzó nyelv” élményével és az aktív zenei tevékenységekkel hat az érzelmekre, az emberi lélekre. A zenei nevelés középpontjában a zenei élmény áll, mely az élet minden mozzanatát tartalmassá, gazdagabbá teszi, így az életminőség fejlődésének alapvető feltétele. Cél a zene megszerettetése, olyan motivációk kialakítása, melyek a tanulókat arra késztetik, hogy a zenei tevékenységek valamelyikét műveljék. A zenei nevelés sajátos eszközeivel, a zene megértésén, befogadásán, reprodukálásán keresztül lehetőséget teremt a harmonikus személyiség kibontakozásához, a művek átéléséhez, a zenei alkotóelemek megismeréséhez, az önálló alkotói tevékenységhez. Kiemelkedően fontos a zenei ítélőképesség kialakítása, amelynek segítségével az egyén képessé válik arra, hogy az értékest elkülönítse az értéktelentől. A nemzeti identitás megőrzése nem nélkülözheti az eltérő kulturális hagyományok kölcsönös toleranciáját és megértését, a másság (etnikai, kulturális, nyelvi) elfogadtatását a zenepedagógia eszközei által. A zeneirodalom alkotásainak megismerésén keresztül más művészeti ágakkal és műveltségi területekkel is kapcsolat teremtődik. A népzenén keresztül elmélyíti nemzeti hagyományaink ismeretét, a klasszikus zene révén kapcsolódik az európai kultúrához, a világzenék megismerésével pedig az öt földrész zenéjében, népismeretében tájékozódik. 
A Tánc és dráma kreatív folyamata az együttes élmény révén segíti elő az ember aktivitásának serkentését; ön- és emberismeretének gazdagodását; alkotó- és kapcsolatteremtő képességének kibontakozását; összpontosított, megtervezett munkára szoktatását; testi, térbeli biztonságának javulását, idő- és ritmusérzékének fejlődését, mozgásának harmóniáját és beszédének tisztaságát. A dráma és tánc területének kiemelt szerepe van a nemzeti és az európai azonosságtudat kialakításában, a nemzeti kultúra és más kultúrák értékeinek megismertetésében és megszerettetésében, a kortárs művészeteknek és a távoli világok kultúrájának a megismerésében. A dráma módszerként és tantárgyként való alkalmazhatósága az érzékelés és a kommunikáció iskolája, mely a találkozás, a rögzítés, a sűrítés és a struktúrateremtő közvetítés munkaszakaszait jelenti. Így létrejöhet az élmény megosztása, a megszerzett személyes tapasztalat megérkezik a másik emberhez. Kialakítandó a belső képekkel való élni tudás, mely alapvető jelentőségű mind a tudományos, mind a művészeti alkotómunkában. A kifejező közlés gyakorlatai és játékai a családi életre nevelést s a nyilvánosság előtti megjelenés biztonságát egyaránt szolgálják. Cél a képességek fejlesztése: a fogékonyság, a fantázia, a koncentráció és a jó értelemben vett érzékenység fokozása, az észlelés finomságának, a kifejezés árnyaltságának fejlesztése, valamint az értékek iránti fogékonyság, a tolerancia és az együttműködés magas szintjének kialakítása.
A Vizuális kultúra tanításának célja hozzásegíteni a tanulókat a sajátos képi közlések, a vizuális művészeti alkotások mélyebb átéléséhez, értelmezéséhez. Célja továbbá azoknak a képességeknek, készségeknek a fejlesztése, ismereteknek az átadása, amelyek a vizuális kommunikáció magasabb szintű műveléséhez, a látható világ használatához, alakításához, a kreativitás fejlesztéséhez szükségesek. A műveltségterület nem csupán a képző- és iparművészettel foglalkozik, hanem magába foglalja a vizuális jelenségek, a vizuális közlések köznapi formáit is. Mivel a képzőművészet, a vizuális kommunikáció, illetve a tárgy- és környezetkultúra területei a különböző életkorokban, sőt személyenként is eltérő mértékben képesek kifejteni motiváló hatásukat és különböző képességek fejlesztésére alkalmasak, fokozott lehetőség nyílik a differenciálásra. A vizuális kultúra megfelelő szintű tanítása meghatározó ismeretszerzési és -feldolgozási eszközt biztosít a többi műveltségi terület tanításához, és hatással van azok elsajátításának színvonalára is.
A Mozgóképkultúra és médiaismeret a mozgóképi szövegértés fejlesztését és a média társadalmi szerepének, valamint működésmódjának a feltárását célozza. Ez az audiovizuális írás-, olvasástudás alapjainak az elsajátítását és a kritikai médiatudatosság fejlesztését jelenti. A médianevelés olyan képesség- és személyiségfejlesztő eszközrendszer, amely szükséges ahhoz, hogy az állampolgárok az információrobbanás és a modern piacgazdaság korában ténylegesen tudjanak tájékozódni és választani. Mivel a média erősen meghatározza, hogyan gondolkodjunk a világ dolgairól, s hatása vetekszik a hagyományos szocializáció ágenseivel – a családéval és az iskoláéval –, a mozgókép- és médiaoktatás a demokráciára nevelésnek és olyan értékek elsajátításának az iskolája, mint a másság elfogadása, a kritikai gondolkodás vagy a tudatos választás képességének a fejlesztése. A mozgóképkultúra és médiaismeret oktatása során a tanulók felkészültséget szereznek a különböző médiaszövegekkel kapcsolatban az önálló és kritikus attitűd kialakítására, és olyan módszereket sajátítanak el, amelyek segítik őket abban, hogy nyitott szemlélettel használják a hagyományos és az új médiumokat.
Fejlesztési feladatok

Ének–zene 
Éneklési készség – zenei aktivitás
1.	Az előadói képesség megalapozása
A zenének sokféle funkciója létezik, melyben e megismerő, a szórakoztató, a gyógyító, a preventív szerep épp úgy megtalálható, mint a szocializáló. Éppen ezért az éneklési készség fejlesztésekor nem csak az életkornak megfelelő éneklés technikai képzésére, az éneklési kultúra kialakítására, az élményekből fakadó aktív zenélési kedv felkeltésére, továbbfejlesztésére kell hangsúlyt fektetni, hanem az érzelmi kifejezés gazdagságára, az éneklés vagy éppen a tánc, a hangszerjátszás személyiségépítő, katartikus élményt magában rejtő funkciójára is. 
1–4. évfolyam	5–6. évfolyam	7–8. évfolyam	9–12. évfolyam	
A dalok élményekből kiinduló, szövegtartalmat kifejező előadása.

	Éneklés során a helyes szövegejtés, a tiszta intonálásra törekvés, a dallam és a szöveg kapcsolatára épülő megfelelő előadásmóddal.	A dalok igényes előadása (megfelelő artikuláció, tiszta intonáció, pontos ritmus, dinamikát, formát, előadásmódot figyelembe vevő megszólaltatás).	A nép- és műdalok érzelmi tartalmának, előadásmódjának megfelelő, stílusos megszólaltatása.
	
Csoportos éneklés az egységes hangzás kialakításának igényével.
	A csoportos éneklés mellett a kiscsoportos és az egyéni éneklés készségének kialakítása.
	Életkori sajátosságokat figyelembe vevő (mutálás) fejlesztés az éneklés tevékenysége során.	Az egyéni előadásmód, a személyes érzelmeket tükröző kifejezés vállalása, annak céltudatos fejlesztése.	
A tanult gyermek- és játékdalok mozgással kísért előadása. 

	A népdalok és műdalok hangulatának megfelelő éneklés. A hangszert tanuló diákok aktivizálása a közös muzsikálásra.

Karakterbeazonosítás verbálisan is	A népdalok, műdalok érzelmi tartalmának megfelelő éneklés az ismert zenei fogalmak alapján.

A hangszert tanuló diákok aktivizálása a közös muzsikálásra	A dalok és a zenei szemelvények előadásmódjának, hangulatának, karakterének megfelelő, átélt, kifejező éneklés.
Hangszert tanuló diákok bevonása a közös muzsikálásba.	
Népzenei dalanyag tanulása többnyire hallás után.
Népszokások ismerete, dramatizált előadása akár bábos megjelenítéssel és tánccal is 
	Népdaléneklés összekapcsolása a néptánc alapelemeivel.

	Oldottabb metrikájú és kötött lüktetésű népdalok éneklése.

	Világzenék megismerése, általános művészeti ismeretek bemutatása.	
Műdalok éneklése zeneileg helyes előadással.

	Életkornak megfelelő magyar, európai és kontinensen kívüli műdalok éneklése.

	Eltérő műfajokat képviselő magyar és idegen népdalok, valamint műdalok kifejező előadása.
Összefüggések keresése az énekelt dalanyag és a népművészet, illetve a zenetörténet rendszere közt.	A zene különböző énekes műfajainak bemutatása, az egyéni véleményalkotás segítése.

	
Felkészülés az ünnepekre.
Hangszert tanuló diákok bevonásával 	Felkészülés a hangversenyekre, művészeti tevékenységek megjelenítése.	Könnyű gyermekkari irodalom éneklése kórusban.	Kóruséneklés az életkornak megfelelő karirodalommal.
Műsorok összeállítása a diákok bevonásával.	

2.	Zenei hallásfejlesztés
A zenei képesség és készségek fejlesztése megkívánja, hogy olyan zenei tartalmakon történjen, amelyekben a fejlesztésre váró zenei alkotóelem megtalálható. A zenei hallásfejlesztés célja, hogy aktivizálja az emlékezetet, a zenei képzeletet és a gondolati tevékenységeket. A zenei hallásképzés eredményeként eljuthatunk az önálló zenei gondolkodási képesség kifejlődéséig, mely magában rejti az összehasonlítás, a viszonyítás, a sorszerkezet és a rövid zenei formák felismerését, az absztrakció, az analízis, a szintetizálás, a fogalomalkotás készségét. 
1–4. évfolyam	5–6. évfolyam	7–8. évfolyam	9–12. évfolyam	
Alapritmusok és ütemfajták megismerése.

	Hangzó ritmikai elemek felismerése, a dalok ritmikai összetevőinek észlelése.	Valamennyi, dalanyagban előforduló ritmusképlet hangoztatása egy vagy több szólamban. 	Ritmusok, ritmusképletek készség szintű használata.
	
Ritmushangszerek megszólaltatása, a ritmikai többszólamúság készségének megalapozása.	Ritmushangszerek használata osztinátóként.

	Ritmushangszerek használata dalkíséretként.

	Egy- és többszólamú ritmussorok megszólaltatása. 

Kreatív játékok a tanultak elmélyítéséhez.
	A dalok motorikus vonulatának megjelenítése mozgással, tánccal, ritmushangszerekkel.	A ritmus megfigyelése más művészeti ágakban.	Szimmetria és aszimmetria megfigyelése a zenei szemelvényekben.  	
A hang tulajdonságainak megfigyelése, a hangszínhallás fejlesztése.
Hallás utáni éneklés képességének kialakítása.	A hangszínhallás további fejlesztése.
A belső hallás tudatos fejlesztése.
A kottakép alapján történő éneklés készségszintre emelése.	Hangkarakterek felismerése.
Zenei memória fejlesztése a belső hallás működtetésével.
	A zenei emlékezet aktivizálása.

	
Tanult dallamok felismerési képességének kialakítása.
Dallamok éneklése a fokozatosság elvét érvényesítve a pentaton hangkészlettől a hétfokúságig.	Dallam, hangmagasság, tempó, dinamika, metrum, hangerő, hangszín, hangzási színezetek, zenei mozgásformák érzékelése, különbözőségek meghatározása.
	Dallamok éneklése a tanult hangkészletekben.
Tempó és dinamika meghatározása.

	Tempó és dinamikai különbségek meghatározása és reprodukálása az éneklés (hangszerjáték) során.

	
A zene alapvető paramétereinek felismerése, reprodukálása.

	Kottaképből a tanult hangközök felismerése és megnevezése.

	A tanult hangközök, alaphelyzetű hármashangzatok hallási felismerése és reprodukálása.
	A hangközök és a hármashangzatok hallási és kottaképről történő felismerésére, megnevezésére.
	
A zenei karakterek elkülönítése.

	A zenei karakterek verbális megjelenítése.

	A magyar népdalok zenei jelenségeinek felismerése, a népzenei szakszókincs szerinti jelölés, meghatározás.	A magyar népdalok önálló zenei elemzése.

Dallamok elemzési képességének elsajátítása. Egyszerű nép- és műzenei formák felismerése.

	Népzenei és műzenei dallamszerkezetek felismerése.
Alapvető műfaji, formai, szerkezeti ismeretek elsajátítása.

	Műzenei dallamszerkezetek és formák felismerése, elemzése, műfaji, formai, szerkezeti beazonosítás.	Egyszerű műzenei formák meghatározása.
Zenei műfajok, formai, szerkezeti sajátosságok felismerése a meghallgatott zeneirodalmi példák alapján.	
A többszólamúság készségének megalapozása.	A többszólamúság készségének továbbfejlesztése.			

3.	Zenei olvasás-írás képessége
A zenei olvasás – írás elemi szintű ismeretének alapfeltétele az íráskészséghez szükséges mozgáskoordinációk kialakítása, valamint a belső hallási képzet fejlesztése azért, hogy a tanuló képes legyen az énekelt vagy a hallott zenemű és a lejegyzett kottakép azonosítására. Az olvasás – írás tevékenysége nem választható szét az énekléstől. A zenei élményekből kiinduló elvonatkoztatás a ritmikai és a dallami elemek megismerését, felismerését és megszólaltatását szolgálja.
1–4. évfolyam	5–6. évfolyam	7–8. évfolyam	9–12. évfolyam	
A tanult ritmus motívumok, dallamhangok, dallami elemek felismerése, olvasása, lejegyzése.
	Könnyű ritmus- és dallam motívumok hallás után történő lejegyzése. 
Ritmushangoztatás egy és több szólamban.	A megismert ritmikai és dallami relációk felismerése, hangoztatása, önálló lejegyzése. 
	Ritmusképletek ütembe rendezése, dallamfordulatok lejegyzése.
Műalkotásokban megkomponált ritmus felismerése, hangoztatása.	
A szolmizációs jelek készségszintű alkalmazása

	A megismert relációk éneklése a dalokban (motívumokban) kézjelről, betűkottáról, hangjegyről.
	Önálló dallamolvasás szolmizálva és abszolút nevekkel a tanult zenei elemek felhasználásával.
	Dalok, műrészletek ritmizálása, szolmizálása, megszólaltatása abszolút nevekkel kottából és emlékezetből.	
A hangok nevének, elhelyezkedésének meghatározása a vonalrendszerben a relatív szolmizáció alapján.	A hangok nevének, elhelyezkedésének meghatározása a vonalrendszerben a relatív és az abszolút rendszer alapján.
A tanult előjegyzési kör, hangkészletek használata, a módosítójelek értelmezése.	Tanult előjegyzési kör, hangnemek alkalmazása a zenei olvasás-írás során.	A kvintkör értelmezése, alkalmazása a zenei olvasás -írás-elemzés során.	

Rögtönzési készség
Az alkotási képesség, az improvizáció feltételezi a személyiség nyitottságát, fejleszti a zenei fantáziát. Alapját képezik a már megismert ritmikai, dallami, tempó-, dinamikai és formai elemek. A kreatív játékok a zene belső lényegének megértésén túl segítenek az oldott, az örömteli muzsikálásban. 
1–4. évfolyam	5–6. évfolyam	7–8. évfolyam	9–12. évfolyam	

A zenei fantázia fejlesztése, mozgósítása.
	Gyermekversek ritmizálása, „megzenésítése”.
	Ritmikai, dallami, tempóbeli, formai, szövegből kiinduló rögtönzések a variálás jegyében 	Dallamalkotás adott szöveghez a kötött és a kötetlen improvizáció szabályai szerint.	
Ritmus- és dallamhangszeres improvizáció a tanult tempók és dinamikák, valamint az eltérő karakterek felhasználásával. 	Formaalkotás: népdalszerű sorszerkezetek létrehozása énekes improvizációval.
	Hangszeres rögtönzés: népdalszerű kis formák létrehozása. ritmus és dallamhangszerek segítségével.	Műfaji és stílusismeretekbe rendezett kötött és kötetlen rögtönzés.	
Szimmetrikus zenei szerkezetek rögtönzése (például kérdés-felelet játékok formájában)
	Periódusalkotás és rondóforma szerinti rögtönzés.

	Egyéni és csoportos rögtönzésekben a dallami és a ritmikai többszólamúság felhasználása.		
Mozgásos improvizáció a fantázia szabadságával.	Zenei karakterek megfigyelése, majd táncos megjelenítése.	Dramatizálható zenei anyagok megjelenítése.		

Zenehallgatási képesség
A zenehallgatás értelmi és érzelmi erőket mozgósít, s hatékonyan fejleszti a lelki egészséget. A fejlesztés során a beépülő értékrend segítségével a művészi érték könnyebben elkülönül a talmitól, s mindez elősegíti a kritikai gondolkodást. A zenehallgatás tevékenységének szervezésekor kiemelten fontos, hogy segítse az összefüggések megragadását, a morális, erkölcsi tartalmak felismerését. 
1–4. évfolyam	5–6. évfolyam	7–8. évfolyam	9–12. évfolyam	
A csend, a zaj, a zörej elkülönítése.
Az emberi hang színeinek és a hangszerek hangszínének megkülönböztetése.
Hangszerek felismerése kép alapján.	Hangzásbeli különbségek, hangszínek felismerése, azonosítása.
Emberi hangfajták és hangszerek felismerése, megnevezése alak és hangzás alapján.
Zenei karakterek megfigyelése, azonosítása.
	Hangfajok, hangszerek, hangszercsoportok felismerése, megnevezése hangzás alapján. 
A zenekarok fajtáinak megkülönböztetése	Az énekkarok és a zenekarok fajtáinak hallási felismerése.	
Tanult dalok felismerése vokális vagy hangszeres feldolgozásokban.
	Eredeti népzenei vokális és hangszeres felvételek megismerése.
	Népi hangszerek felismerése hangzás és kép alapján.

	Eredeti népzenei vokális és hangszeres felvételek megismerése, a hangszerek hallási megnevezése.	
Cselekményes zenék bemutatása, tartalmának szóbeli kifejtése.
	Többször hallott zenei szemelvények felismerése. 
	Zeneművek felismerése jellegzetes témáik alapján. 
	A legkiemelkedőbb zeneirodalmi alkotások hallási felismerése, megnevezése. 	
Életkornak megfelelő, zenetörténeti korokból válogatott műzenei szemelvények bemutatása.

	Olyan műzenei szemelvények bemutatása, amelyek témái a korosztálynak megfelelően énekelhetők, vagy ritmikája megszólaltatható, vagy valamely zenei összetevője könnyen reprodukálható akár hangszeren is.	Életrajzi történetek megismerése jelentős zeneszerzőkről, előadóművészekről akár önállóan vagy tanár segítségével elkészített kiselőadás formájában.

	A zene különféle funkcióinak, valamint a médiában és a filmművészetben betöltött szerepének, megjelenésének elemzése.

Emocionális érzékenység kifejlesztése.	A zenetörténet nagy korszakainak megismerése

	 A legkiemelkedőbb zeneirodalmi alkotások, a kortárs zene megismerése, 
 populáris zeneművek elemzése 

	Érzelmi és gondolati asszociációs képesség megnyilvánulása, összefüggések meglátása a zenei korok, történelmi események, a képzőművészet és az irodalom között.	
	A zenei korszakokhoz kapcsolódó alapvető stílusok, műfajok, formák, szerkezetek megismerése. 	A műelemző képesség fejlesztése, a zenemű belső szerkezetének felismerése. 
	Verbális és esszé jellegű megnyilatkozás a zenei ízlésről.
Kritikai látásmód fejlesztése az előadó-művészet területén.	
	A zenemű üzenetének megérzése, megértése, saját vélemény megfogalmazása. A zenei élmény szóbeli megfogalmazása.
	A zenei átélési 
képesség elmélyítése.

	Zenei dokumentumok gyűjtése, részvétel az iskolai műsorkészítésben.
Interaktív CD-ROM, hang- és videofile, komputer- és internethasználat.	
	Önálló kérdésfeltevés ismeretlen zeneművek kapcsán.

	Verbális közlés, a zenei mondanivaló kifejtése a vokális és hangszeres műzenei szemelvények hallgatása után.	Éneklés, hangszeres tudás, koncertélmények, zenei olvasmányélmények megosztása.
	
	Hon- és népismeret, országismeret a népzenéhez és a műzenéhez kapcsolódva.	A zenei korszakokhoz tartozó társművészeti kapcsolódások keresése, információk gyűjtése a könyvtárhasználati ismeretek segítségével. 	Önálló beszámolók készítése, lexikális tudás erősítése a könyvtár- és Internet használat megjelenésével.

Tánc és dráma 
1. Koncentráció, összpontosítás
Az élménnyel való találkozás elmélyítése, formák és tartalmak megtapasztalása.
	1–4. évfolyam	5–6. évfolyam	7–8. évfolyam	9–12. évfolyam	
Érzékelés: látás, hallás, szaglás, tapintás, ízlelés.
Ritmusérzék
Megfigyelés	Gyakorlatok, játékok a korosztálynak és a csoport adottságainak megfelelően meghatározott folyamatos, állandó, időnként ismétlődő alapozó és feltáró tevékenység, szükség szerint eltérő metodikával.	
Tájékozódás: térbeli tájékozódás, időbeli tájékozódás, társas helyzetek felismerése.
Felismerés és döntés	Gyakorlatok, játékok, drámajátékok a korosztálynak és a csoport adottságainak megfelelően meghatározott folyamatos, állandó, időnként ismétlődő tevékenység, szükség szerint eltérő metodikával, időnként szerepbelépéssel.	
Emlékezet: vizuális memória, térbeli emlékezet, motorikus memória, akusztikus memória, verbális emlékezet érzelmi emlékezet.	Gyakorlatok, játékok, drámajátékok a korosztálynak és a csoport adottságainak megfelelően meghatározott folyamatos, állandó, időnként ismétlődő tevékenység, szükség szerint eltérő metodikával.	
Kreatív befogadás 	Jelenségek, események, személyek, művek érzékelése, az élmény elemzésével a korosztálynak megfelelő szinten.	
Kapcsolatfelvétel és kapcsolattartás	Játékok, népi játékok, táncok, gyakorlatok.	Játékok, népi játékok, táncok, gyakorlatok.	Játékok, gyakorlatok.	Játékok, táncok, gyakorlatok.	
Nyilvánosság előtti megnyilvánulás	Nyilvános órák, éneklés, vers- és mesemondás, tánc.	Vers- és mese, jelenetek; mozgásos bemutatók.	Vers- és mese, jelenetek; mozgásos bemutatók.	Vers- és mese, jelenetek; mozgásos bemutatók.	

2. Konstrukció, alkotótevékenység, kreativitás
Formák és tartalmak, szerkezetek, kifejezési módok megtapasztalása, kipróbálása, létrehozása.
	1–4. évfolyam	5–6. évfolyam	7–8. évfolyam	9–12. évfolyam	
Fantáziafejlesztés
Vizuális, térbeli, akusztikus, időbeli, mozgásos, dramatikus események szerkezete.	Gyakorlatok, játékok, drámajátékok a korosztálynak és a csoport adottságainak megfelelően, szükség szerint eltérő metodikával, kísérő beszélgetésekkel.	
Kifejezési formák megtapasztalása
Zenei, táncos, mozgásos, verbális, dramatikus, bábos és színházi műfajokra jellemző kifejezési módok.
Improvizáció	Alapvető mozgás- és zenei elemek, bábos és dramatikus kifejezési formák megismerése, gyakorlása improvizáció tárgyakkal, bábokkal, némajátékban, zenével, szövegesen – tanári megítélés szerint – attól függően, hogy az osztály az előző időkben mit tudott elsajátítani.
A hiányosságok pótlása, a hibák folyamatos korrigálása.
Színházlátogatás.	
A megismert kifejezési formák alkalmazása
A sűrítés	Tanári megítélés szerint, attól függően, hogy az osztály az előző időkben mit tudott elsajátítani.
A lényeg kiemelésének gyakorlása történetmesélésnél, dramatikus eseményeknél, térbeli és síkbeli kompozíciók esetében, a rendelkezésre álló időhöz alkalmazkodva.	
Problémamegoldás	Kreatív gyakorlatok.	Kreatív gyakorlatok, döntési helyzetek.	Erkölcsi problémák.
Szervezési gyakorlatok.	Döntési helyzetek.
Szervezési gyakorlatok.	
Elemzés és értékelés
Fogalmak ismerete
Színházi előadások elemzése	A korosztálynak és a csoport adottságainak, képzettségének megfelelő szinten.	

3. Kooperáció, együttműködés
Az együttlét minőségének érzékelése, a közösségi tevékenységi formák megtapasztalása.
	1–4. évfolyam	5–6. évfolyam	7–8. évfolyam	9–12. évfolyam	
Önismeret, önkép gazdagítása	A korosztálynak és a csoport adottságainak, képzettségének megfelelő szintű játékok, gyakorlatok, esetleg produkciós események során megélhető helyzetek kialakítása, tudatosítása, elemzése, értékelése időnként műelemzés (irodalmi és képzőművészeti alkotások) segítségével.
A tanulókra vonatkozó követelmény: alkotó részvétel az eseményekben.	
Partnerészlelés		
Rugalmasság		
Minőségérzék		
Erkölcsi érzék		
Szolidaritás, felelősség		
Munkamegosztás		
Tervezés		
Szervezés		
Ellenőrzés		
Szabálytartás		
Külkapcsolatok		

4. Hagyományismeret
Az esztendő jeles napjainak szertartásai: karácsony-betlehemezés, regölés, vízkereszt, farsang, húsvét-pünkösd. Táncos, zenés rítusok. A történelmi tanulmányokhoz kapcsolódó ősi, improvizatív jellegű táncok és szertartások.
	1–4. évfolyam	5–6. évfolyam	7–8. évfolyam	9–12. évfolyam	
Népi játékok 
Történelmi táncok
Mozgásművészeti ismeretek	Népi gyermekjátékok.
Kiolvasó mondókák.
Szerepjátszó gyermekjátékok.
A téli és tavaszi ünnepkör játékai, lakodalmas játékok.	Énekes-táncos játékok (kiolvasók, párválasztók, párcserélők, fogyó-gyarapodó, vonulós-kapuzós játékok).
Ugrósok, karikázó, eszközös táncok, szatmári csárdás.
Népek, nemzetiségek, etnikumok táncai.	Történelmi táncok ismerete és gyakorlata.
Reformkori magyar főúri táncok.
XX. századi társastáncok. 
A XX. század tánc- és mozgásművészete.

	

Érzékelés: látás, hallás, szaglás, tapintás, ízlelés.
Ritmusérzék
Megfigyelés	Gyakorlatok, játékok a korosztálynak és a csoport adottságainak megfelelően meghatározott folyamatos, állandó, időnként ismétlődő alapozó és feltáró tevékenység, szükség szerint eltérő metodikával.	
Tájékozódás: térbeli tájékozódás, időbeli tájékozódás, társas helyzetek felismerése.
Felismerés és döntés	Gyakorlatok, játékok, drámajátékok a korosztálynak és a csoport adottságainak megfelelően meghatározott folyamatos, állandó, időnként ismétlődő tevékenység, szükség szerint eltérő metodikával, időnként szerepbelépéssel.	
Emlékezet: vizuális memória, térbeli emlékezet, motorikus memória, akusztikus memória, verbális emlékezet érzelmi emlékezet.	Gyakorlatok, játékok, drámajátékok a korosztálynak és a csoport adottságainak megfelelően meghatározott folyamatos, állandó, időnként ismétlődő tevékenység, szükség szerint eltérő metodikával.	
Kreatív befogadás 	Jelenségek, események, személyek, művek érzékelése, az élmény elemzésével a korosztálynak megfelelő szinten.	
Kapcsolatfelvétel és kapcsolattartás	Játékok, népi játékok, táncok, gyakorlatok.	Játékok, népi játékok, táncok, gyakorlatok.	Játékok, gyakorlatok.	Játékok, táncok, gyakorlatok.	
Nyilvánosság előtti megnyilvánulás	Nyilvános órák, éneklés, vers- és mesemondás, tánc.	Vers- és mese, jelenetek; mozgásos bemutatók.	Vers- és mese, jelenetek; mozgásos bemutatók.	Vers- és mese, jelenetek; mozgásos bemutatók.	

Vizuális kultúra
A táblázatokban azokat a tevékenységeket tüntetjük fel, amelyek leginkább szolgálják az adott képesség, készség fejlesztését. Az életkornak megfelelő fejlesztés a spirális felépítést indokolja, ennek következtében csak az újonnan belépő tevékenységeket említjük, ami nem jelenti tehát azt, hogy abban a képzési szakaszban a már korábban megjelenő feladatok ne szerepelnének továbbra is. (A szabadkézi rajzolás például minden szakaszban fontos eleme a képzésnek!)
Megismerő-, befogadóképesség
1. Közvetlen tapasztalás útján szerzett élmények feldolgozási képessége – motoros készségek 
A vizuális nevelés gyakorlati tevékenységeinek egyik célja az érzéki tapasztalás, a környezettel való közvetlen kapcsolat fenntartása, erősítése; a közvetlen tapasztalatszerzés, az anyagokkal való érintkezés, az érzékelés érzékenységének fokozása. Tudatosítani az érzékelés különböző formáinak (látás, tapintás, hallás, kinetikus stb.) kapcsolatát. Kialakítani a látványok élvezetének képességét. A „kéz intelligenciájának” működtetése, a manuális készség életkornak megfelelő módon történő fejlesztése.  

1–4. évfolyam	5–6. évfolyam	7–8. évfolyam	9–12. évfolyam	
Különböző anyagok élményszerű megtapasztalása, az élmények szóbeli megfogalmazása.
Tájékozódás a lakóhelyen és annak környékén.
Műalkotások, természeti látványok megfigyelése, leírása, esztétikai minőségeinek jellemzése.
Eszköz nélkül és kéziszerszámmal végzett anyagalakítás
Szabadkézi rajzolás.
	Jelenségek megfigyelése adott szempontok alapján, a célirányos figyelem fejlesztése céljából.
Érzékelhető tulajdonságok alapján az azonosságok és különbözőségek tudatosítása.
Egyszerű téri helyzetek leírása, megjelenítése szabadkézi rajzban.
Ismert útvonal rajzának elkészítése.
Mozgásélmények megjelenítése.
Időbeli folyamatok, változások megfigyelése, ábrázolása.
Egyszerű kéziszerszámok használata.
Különböző festő technikák kipróbálása.	Látványok, jelenségek kapcsán a célirányos megfigyelés szempontjainak önálló kiválasztása
Tájékozódás ismeretlen városi környezetben.
Tájékozódás természeti környezetben.
Tájékozódás térkép segítségével.
Látvány képi, szobrászi eszközökkel történő megjelenítése.
Formák helyes arányviszonyainak elemzése, megítélése.
Mozgások megfigyelése, megjelenítése.
A kifejezés, közlés különböző rajzi technikáinak használata.
Kézműves technikák munkafolyamatainak kipróbálása.	Műalkotások, építészeti és természeti térélmények megfogalmazása szóban és ábrázolásban.
Kísérletezés az alkotáshoz használható anyagokkal.
Új technikák kipróbálása, a technika nyújtotta lehetőségek számbavétele.
Makettek, modellek konstruálása.
Saját munkák, gyűjtések felhasználása az elektronikus képalakítás során	

2. Ismeretszerzési képesség – tanulási képesség – térbeli tájékozódás
A fejlesztés átfogó célja segíteni a tanulókat abban, hogy képesek legyenek a nagy mennyiségű képi információt, az őket érő számtalan spontán vizuális hatást minél magasabb szinten kritikusan feldolgozni, a megfelelő szelekciót elvégezni, értelmezni, arról  önálló véleményt megfogalmazni, különös tekintettel azokra a látványokra, műalkotásokra, amelyek esetében az értelmezés nem teljesen magyarázható a  textualitás modellje alapján. 
A képességek fejlesztése mindvégig három fő képzési területen folyik: a képzőművészet mellett a vizuális kommunikáció köznapi formái, valamint a tárgy- és környezetkultúra műveltségtartalmai képezik alapját a megismerésnek, illetve „gyakorló terepei” a készség és képességfejlesztésnek. Mivel ezek a területek számos ponton szorosan kapcsolódnak egymáshoz, illetve gyakran átfedik egymást, lehetséges és kívánatos, hogy az órai tevékenységek során komplex feladatokban, projektekben szerves egészként jelenjenek meg. 

1–4. évfolyam	5–6. évfolyam	7–8. évfolyam	9–12. évfolyam	
Megadott szempontok alapján tárgyak, anyagok gyűjtése.
Különböző tárgyak külső jegyeinek összehasonlítása.
Tárgyak, műalkotások csoportosítása különböző szempontok alapján.
Műalkotások származási helyének megkeresése térképen.
Elemző beszélgetés műalkotásokról.
Azonosítás attribútumok alapján.
Vizuális jelek jelképek alkotó használata.
Képek, látványok, események leírása, leírás alapján kép készítése.	Különböző mozgások vizuális rögzítése, síkbeli, térbeli megjelenítése.
Ismerkedés műalkotásokkal.
Elemző beszélgetés műalkotásokról.
Tárgyakkal, jelenségekkel, műalkotásokkal kapcsolatos információk gyűjtése.
A közvetlen környezetben található tárgyakon a forma és rendeltetés kapcsolatának elemzése.
Azonosítás attribútumok alapján.
Vizuális jelek, jelképek értelmezése és alkotó használata.
Önálló kérdések megfogalmazása a tárgyalt témával kapcsolatban.
Rajzos és írásos válasz szóbeli vagy írásbeli kérdésekre.
Képek, látványok, események leírása, leírás alapján kép készítése.
Ismerkedés egyszerű kifejező és tárgykészítő technikákkal.	Ábra alapján téri helyzet rekonstruálása.
Megfigyelt és elképzelt térbeli helyzetek pontos ábrázolása.
Tárgyak, jelenségek megadott szempontok alapján történő rajzos felmérése, elemzése, értelmezése.
Szabadkézi rajzvázlatok készítése képzőművészeti alkotásokról.
Látvány és emlékezet alapján szerkezeti, kompozíciós vázlatok készítése.
Időbeni folyamatok képi tagolása, értelmezhető megjelenítése.
Reklámok képi eszközeinek elemzése.
Műelemzés a formai jegyek alapján.
A művészettörténeti korszakok stílusjegyeinek vizsgálata.
A tanári előadás önálló jegyzetelése.	Párhuzamok keresése az irodalom, a zene, a dráma, a film és a vizuális művészetek egyes alkotásai között.
Összehasonlító tárgyelemzés (pl. különböző kultúrák azonos tevékenységhez kapcsolódó tárgyainak összehasonlítása).
Összehasonlító műelemzés.
Gyűjtött információ- és képanyagból írásos összefoglaló készítése, következtetések levonása.
Művekről alkotott vélemény kifejtése szóban és írásban.
Legkiemelkedőbb műalkotások, művészek jellemző kifejezőeszközeinek elemzése.
Tájékozódás valamely Európán kívüli kultúra művészetéről a történelmi, kultúrtörténeti összefüggések figyelembevételével.
Önálló témakutatás.
A vizuális művészeti alkotások csoportosítása, műfaji besorolása.
Műalkotások funkcióinak elemzése.
Szakkifejezések alkalmazása.
Kortárs művészeti alkotások elemzése. 	
3. Kommunikációs képesség 
A fejlesztés célja a művészi és a köznapi vizuális közlések értelmezésének segítése, a kifejezés árnyaltságának fokozása. A vizuális „nyelv” alapelemeinek (pont, vonal, folt, forma, tónus, szín, forma stb.) tudatos alkalmazása a közlő, kifejező szándékú alkotásokban. 

1–4. évfolyam	5–6. évfolyam	7–8. évfolyam	9–12. évfolyam	
Egyszerű közlő ábrák értelmezése, készítése.
Az emberi gesztusok értelmezése.
Fényképek, újságképek, reklámképek csoportosítása, „olvasása”, értelmezése.	A legfontosabb vizuális jelek, jelzések, szimbólumok alkalmazása.
Képi utasítások követése, illetve ilyenek létrehozása.
A sík- és térbeli kifejezés, közlés vizuális nyelvi elemek (vonal, sík, forma, szín) korosztályi szintű használata különböző célú kompozíciókban.	Nem vizuális természetű információk
(például a népesség összetétele vagy családfa) érzékletes, képi megfogalmazása diagramokban, grafikonokon.
Szóbeli utasítások alapján egyszerű téri helyzetek megjelenítése.
Látványok, képek jellemzése, elemzése rajzban, szóban és írásban
A vizuális kommunikáció különböző formáinak csoportosítása.	Egyszerű feliratok készítése.
Az alapvető térábrázolási módok alkalmazása.
Műalkotások kompozíciójának elemzése
A tömegkommunikáció formáinak csoportosítása
A technikai médiumok képalkotó módszereinek megismerése
Vizuális reklámok elemzése	

Kreativitás
1. Alkotóképesség
A vizuális nevelés kiemelt fontosságú feladata a kreativitás működtetése, illetve fejlesztése.  A fejlesztés célja az örömteli élményt nyújtó, a személyes megnyilvánulásnak legnagyobb teret adó alkotó tevékenység megszerettetése, ezáltal a motiváció fokozása, egy szélesebb értelemben vett alkotó magatartás kialakítása. Segíteni a művészeti alkotások mélyebb megértését, a katartikus hatású művek átélését. A vizuális alkotó tevékenység, amely a képességek széles spektrumát fejleszti, korosztályonként más-más műfajban és technikákkal történik. 

1–4. évfolyam	5–6. évfolyam	7–8. évfolyam	9–12. évfolyam	
Történetek, versek, kitalált dolgok vizuális megjelenítése.
Átélt, elképzelt vagy hallott esemény vizuális megjelenítése.
Dramatizált történet előadása bábozással.
Élmények, elképzelt vagy valós események megfogalmazása.
Új technikák kipróbálása.

	Egyszerű tárgy létrehozása.
Szabad asszociációs játékok.
Hang és kép együttes alkalmazása árnyjátékokban.
Reflektálás irodalmi, zenei, filmes élményekre saját kifejező szándékú alkotásokban.
A gyakorlati feladatokban saját elképzelések megvalósítása.
Tervvázlatok készítése.
Tárgytervezői feladatoknál természeti „előképek” alkalmazása.
Felületek dekoratív kialakítása.	Egy tárgy más funkcióra történő átalakítása.
Gondolatok, érzelmek, hangulatok kifejezése a művészet képi, plasztikai műfajaiból tanult kifejezőeszközök, módszerek, technikák alkalmazásával.	Belső terek különböző funkciókra történő átrendezése.
Egyszerű tárgyak tervezése, a célszerűség, illetve az esztétikai szempontok érvényre juttatásával.
Kísérletezés új anyagokkal, technikákkal.
Különböző esztétikai minőségek tudatos alkalmazása képi, plasztikai megjelenítésben.

2. Problémamegoldó képesség
A spirális felépítésnek megfelelően a problémák fokozottan önálló megoldása bizonyos rutinok, készségek kialakításával kezdődik és egyre önállóbban végzett tevékenységeken keresztül jut el a projektfeladatok önálló megoldásáig. 
1–4. évfolyam	5–6. évfolyam	7–8. évfolyam	9–12. évfolyam	
A felszerelés gondozása.
A kapott feladat értelmezése.
A terem átrendezése a tevékenységnek megfelelően.	A gyakorlati feladatok fokozottan önálló előkészítése, megoldása. 
Rögtönzött eszközök készítése.
Gazdaságos anyaghasználat gyakorlása.	Adott probléma kapcsán önálló kérdések megfogalmazása
A felmerülő első elképzelések, ötletek alapján vázlatok készítése.
A megfelelő megoldás kiválasztása, megvalósítása.
Máshol látott formai, technikai megoldások adekvát alkalmazása saját, kifejező szándékú alkotásokban.	A kapott feladat újrafogalmazása.
Ötletgyűjtő módszerek alkalmazása.
A megoldási lehetőségek, feltételek felmérése.
A választás indoklása.
A munkafolyamatok ésszerű, gazdaságos sorrendjének kialakítása.
A folyamat dokumentálása.
A folyamat elemzése, értékelése.	

Önismeret, önértékelés, önszabályozás
A vizuális nevelés gyakorlati tevékenységeinek szinte mindegyike − eredeti céljától függetlenül is – személyiségfejlesztő hatású. Motiváló hatásuk mellett segítik az érzelmi gazdagodást, az empátia, az intuíció fejlesztését, az önálló ízlés, belső igényesség kialakulását. Az önreflexió, az önismeret kialakulása révén a céltudatos önszabályozást. 
1–4. évfolyam	5–6. évfolyam	7–8. évfolyam	9–12. évfolyam	
Vizuális esztétikai jellegű preferenciák érvényre juttatása az alkotó tevékenységekben.	Személyes preferenciák tudatosítása.
Saját képességek számbavétele.
Saját és mások munkájának összehasonlítása.
Páros munkák 	Saját és mások alkotásának értékelése.
Saját értékek számbavétele
Önkritika.
Együttműködés csoportmunkában.	Műalkotások elemzése során saját vélemény árnyalt megfogalmazása.
A személyes preferenciák elemzése, tudatos vállalása.
Döntési képesség fejlesztése.
Vonzónak talált sémák elfogadása, illetve sémák felülbírálata.
Saját alkotófolyamatban a jó és rossz döntések elemzése.
Saját és mások munkájának elemzése.	

Mozgóképkultúra és médiaismeret 
7–8. évfolyam	
Megfigyelés	A közönség médiafogyasztási szokásainak tanulmányozása megadott szempontok alapján, az eredmények lejegyzése.
Az emberek viselkedésének megfigyelése a valóságban és a filmeken, illetve a televíziós műsorokban megadott, majd a tanulók által önállóan javasolt szempontok alapján. Azonosságok, eltérések regisztrálása, azok lejegyzése.
Helyszín- és időviszonylatok, illetve karakter- és konfliktusviszonylatok felismerése, megfigyelése a médiaszövegekben. Lényeges információk, tények azonosítása.	
Ismeretszerzés	Mozgóképi szövegek felidézése (elmesélése, illetve lejegyzése), a mozgóképi memória működtetése.
Ismeretszerzés személyes beszélgetésekből, tanári előadásokból, statisztikai táblázatokból, lexikonból, könyvtárból, internetről.	
Kommunikáció	Az elemi mozgóképi szövegalkotó kódok felismerése, mozgóképolvasás.
Az elemi mozgóképi szövegalkotó kódok alkalmazása, mozgóképírás.
Egyszerű (időben és térben egybefüggő) cselekmények képsorozatokkal történő megjelenítése, tagolása.
Átélt, elképzelt vagy hallott esemény mozgóképi megjelenítésének megtervezése az életkornak megfelelő szinten (story-board, animáció, interjú).	
Értelmezés, elemzés, tolerancia	Mozgóképi szövegkörnyezetben megfigyelt emberi kommunikáció értelmezése, kifejtése élőszóban és írásban.
Sztereotípiák és konvenciók azonosítása a mozgóképi szövegkörnyezetben.
Mozgóképi szövegkörnyezetben megfigyelt egyszerű (teret és időt formáló) képkapcsolatok értelmezése élőszóban és írásban.
Mozgóképi szövegkörnyezetben megfigyelt kép-hang kapcsolatok értelmezése élőszóban.
Vita a média használatával kapcsolatos megfigyelések alapján a média társadalmi szerepéről, működésmódjáról.	
Kritikai gondolkodás, problémaérzékenység	Önálló kérdések megfogalmazása a tárgyalt témával kapcsolatban.
A lényeg kiemelése írott, látott és hallott szövegekből.
Mozgóképi szövegek értelmezése alapján feltevések, állítások megfogalmazása a szöveg keletkezésének hátteréről, a közlő (szerző, médiaintézmény) szándékairól. Érvek gyűjtése a feltevések mellett és ellen.	
Önismeret, együttműködés, választás, tolerancia, alkotásra való beállítódás	Saját médiahasználati szokások kritikus megfigyelésére alapozó tudatos mű és műsorválasztás.
A művekben, műsorokban megjelenő konfliktusok, viselkedési módok és megoldások tudatos-kritikai elemzésén, illetve a valóságismereten alapuló szerepjátékok, szövegképzési gyakorlatok.
Egyszerű mozgóképi szövegek létrehozásának előkészítése és azok kivitelezése.	

A tudatosítást irányító fontosabb kérdések:
•	Mi a televízió (mozi, rádió, újság) szerepe az életemben és mások életében?
•	Befolyásolja-e (és hogyan) a média használata a napirendemet (és másokét)?
•	Miben különbözik egymástól a személyes (közvetlen) kommunikáció és a médiumokon keresztül történő (közvetett) kommunikáció?
•	Mit tekinthetünk médiumnak?
•	Miért élt az ember mindig is a közvetett kommunikáció (pl. a képiség) eszközeivel?
•	Miért akarja magát az ember minél természethűbben megörökíteni? Hol tartunk ebben most?
•	Mit jelent a nyilvánosság az életünkben? Hogyan alakulhatott ki a mai nyilvánosság?
•	Hogyan vizsgálhatjuk valamely korban és társadalomban a nyilvánosságot?
•	Miféle médium az, amelyik egyszerre ábrázol és reprodukál? Vajon miért képes erre?
•	Milyen eszközökkel tereli a mozgóképi szöveg szerzője a figyelmünket? Vajon miért érdemes ennek utánajárnunk? 
•	Milyen szempontok szerint különböztethetőek meg a mozgóképi szövegek egymástól?
•	Mi köze van a valóságnak a médiában megjelenő világhoz, miféle világot jelenít meg a média?
•	Kinek az érdeke, hogy sok csatorna sokféle műsort közvetítsen?
•	Miért van annyi reklám a világban? Vajon mit lehet és mit nem lehet reklámozni? Milyen szempontok szerint, milyen módon elemezhető egy reklámfilm?
•	Miért és hogyan lesz valamiből a médiában megjelenő hír?

9–12. évfolyam	
Megfigyelés	A médiaszöveg befogadásának tanulmányozása megadott, majd a tanulók által önállóan javasolt szempontok alapján, az eredmények lejegyzése.
Az emberek viselkedésének megfigyelése a valóságban és a filmeken, illetve a televíziós műsorokban megadott, majd a tanulók által önállóan javasolt szempontok alapján. Azonosságok, eltérések regisztrálása, azok lejegyzése.
Helyszín- és időviszonylatok, illetve karakter- és konfliktusviszonylatok felismerése, megfigyelése a médiaszövegekben. Lényeges információk, tények azonosítása.	
Ismeretszerzés	Mozgóképi szövegek felidézése, rekonstruálása, a mozgóképi memória működtetése.
Ismeretszerzés személyes és irányított beszélgetésekből, tanári előadásokból, médiaszövegekből, statisztikai táblázatokból, lexikonból, fogalomtárból, szakirodalomból, könyvtárból, internetről.
Egyszerű adatfelvételi módszerek, felmérések önálló megtervezése, kivitelezése.
Előadások önálló jegyzetelése, a forrásanyagok és az önálló megfigyelések, következtetések szakszerű elkülönítése, jelölése.	

Kommunikáció, szövegértés	Az egyszerűbb mozgóképi szövegalkotó kódok felismerése, mozgóképolvasás.
Az egyszerűbb mozgóképi szövegalkotó kódok alkalmazása, mozgóképírás.
Összetettebb (időben és térben elkülönülő) cselekmények kép- és hangsorozatokkal történő megjelenítése, tagolása.
Átélt, elképzelt, hallott esemény mozgóképi (egyéb mediális) megjelenítésének megtervezése, kivitelezése az életkornak megfelelő szinten (etűd).	
Értelmezés, elemzés, tolerancia	Mozgóképi szövegkörnyezetben megfigyelt emberi kommunikáció értelmezése, jelentéstulajdonítás élőszóban és írásban.
Sztereotípiák és konvenciók azonosítása a mozgóképi szövegkörnyezetben.
Mozgóképi szövegkörnyezetben megfigyelt asszociatív-intellektuális képkapcsolatok értelmezése élőszóban és írásban.
Mozgóképi szövegkörnyezetben megfigyelt kép-hang kapcsolatok értelmezése élőszóban és írásban.
Vita a média használatával kapcsolatos megfigyelések alapján a média társadalmi szerepéről, működésmódjáról.
Önálló esettanulmány készítése a médiahasználat és -hatás tárgykörében.	
Kritikai gondolkodás, problémaérzékenység	Önálló kérdések megfogalmazása a tárgyalt témával kapcsolatban.
A lényeg kiemelése írott, látott és hallott szövegekből, tartalmi kivonat és headline készítése.
Mozgóképi szövegek értelmezése alapján feltevések, állítások megfogalmazása a szöveg keletkezésének hátteréről, a közlő (szerző, médiaintézmény) szándékairól. Érvek gyűjtése a feltevések mellett és ellen.
Ellenérvek gyűjtése különböző, a tárgyhoz tartozó, mások által meghatározott álláspontok cáfolatára.	
Önismeret, együttműködés, választás, tolerancia, alkotásra való beállítódás	Saját médiahasználati szokások kritikus megfigyelésére alapozó tudatos mű- és műsorválasztás.
A művekben, műsorokban megjelenő konfliktusok, viselkedési módok és megoldások tudatos-kritikai elemzésén, illetve a valóságismereten alapuló szerepjátékok, szövegképzési gyakorlatok.
Egyszerű mozgóképi szövegek létrehozásának előkészítése és azok kivitelezése.
Önportré, portré készítése.	

A tudatosítást irányító fontosabb kérdések:
•	Miért jelentette a technikai képrögzítés megjelenése valóságfelfogásunk gyökeres változását?
•	Miben térhet el a játékfilm, a dokumentumfilm, illetve a televízió valóságfelfogása?
•	Milyen kifejezőeszközökkel él a mozgókép? Mitől függ a formaalkotó eszközök használata?
•	Miért hasadt szét az egységes kultúra népszerű és szerzői kultúrára?
•	Mitől függ, hogy az ember miféle kulturális termékeket fogyaszt? Általánosságban van-e érték- vagy színvonalbéli különbség a magas és a szerzői kultúra szövegei között?
•	Hogyan ismerhető fel a mozgóképi szövegek esetében a kétféle alkotásmód?
•	Fontosak-e a sztárok a modern társadalomban? Miképpen hatnak az emberekre a sztárok? Kiből lehet sztár?
•	Vajon hogyan hat ránk a média, mennyire befolyásolja gondolkodásmódunkat, értékítéleteinket? Miképpen lehetne a média tényleges hatásáról megbizonyosodni?
•	Hogyan lehetséges, hogy ugyanazt a filmet, televíziós műsort a nézők annyira eltérően értelmezik? Mitől függ a jelentés? Azoktól, akik készítik, vagy azoktól, akik nézik? 
•	Milyen tényezők befolyásolják nézői (befogadói) magatartásunkat?
•	Kell-e szabályozni a média működését, kell-e előírásokat alkotni az abban közölt tartalmakra vonatkozóan?
•	Összeütközésbe kerül-e az erkölcs és a jog a média működése kapcsán?
•	Veszélybe kerülhetnek-e az ember személyiségi alapjogai a médiával áthatott társadalmi környezetben? Van-e bármiféle teendőnk állampolgárként ezzel kapcsolatban?